КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                  
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
07 липня 2020 року                                                                                   м. Київ
                                                                                    
Унікальний номер справи № 755/27025/13  
Апеляційне провадження 22-ц/824/6410/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Кравець В.А, Поливач Л.Д.
при секретарі Гойденко Д.В.
 
сторони          
заявник                      Товариство з обмеженою відповідальністю  
«Фінансова компанія «Кредит-Капітал»
 
стягувач                     Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»
 
боржники                  ОСОБА_1 
 
                                   ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , подані через представника ОСОБА_3 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,
 
в с т а н о в и в :
 
у вересні 2019 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з заявою, у якій просило замінити стягувача у виконавчих листах про стягнення на користь                                           ПАТ «Універсал Банк» суми боргу на його правонаступника - ТОВ «ФК «Кредит - Капітал».
В обґрунтування заяви зазначало, що 30.04.2014 рішення Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 42 955,64 швейцарських франків, що еквівалентно станом на 22.08.2013 - 373 299,89 грн. 
06.06.2014 видано виконавчі листи на примусове виконання рішення суду.
11.05.2017 між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2020 заяву задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Універсал Банк» на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити. Посилається на неповне з`ясування обставин, неправильне застосування норм процесуального права. А саме, судом не враховано правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 22.05.2019 у справі № 640/7778/18 та від 11.07.2018 по справі 904/8549/17. Суд не звернув уваги, що попередніми ухвалами відмовлено в задоволені заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, які заявником не оскаржувалися. Представник ОСОБА_2 подавав клопотання про закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, проте суд його не задовольнив. Вважає, що заявником не доведено право вимоги по виконанню зобов`язань божниками, оскільки він не надав доказів оплати за договором факторингу. Суд не звернув уваги, що на підтвердження вимог заявником надано інформаційний витяг з реєстру боржників від 14.03.2017 у сумі 1 265 843,87, який не може бути належним доказом, оскільки за рішенням суду з боржників стягнуто 373 299, 89 грн. Заявником в супереч положення ст. 95 ЦПК України надано докази, які не відповідають порядку засвідчення документів визначених                  п. 5.27 Національного стандарту України. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Також не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити. Посилається на неповне з`ясування обставин справи,  неправильне застосування норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 аналогічні з доводами, викладеними у апеляційній скарзі ОСОБА_1 .
У судовому засіданні представник апелянтів ОСОБА_3 підтримала апеляційні скарги та просила її задовольнити.
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Донець В.В. просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що відбулася заміна стягувача правонаступником.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч. 2 ст. 442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.
На підтвердження обставин про те, що заявник є правонаступником ПАТ «Універсал Банк» надано договір відступлення права вимоги № UB-OP/17-018 від 14.03.2017, інформаційний витяг з реєстру боржників, у якому зазначено номер та дата кредитного договору та номер та дата договору поруки. Дані за цими договорами відповідають даним договорів, які були предметом судового розгляду та за якими стягнуто заборгованість.
Оригінали зазначених документів оглянуто судом та представником апелянтів у судовому засіданні.
Відтак доводи апеляційних скарг щодо відсутності у нового кредитора належних документів щодо переходу права вимоги перевірені при апеляційному розгляді, проте такі доводи не підтвердилися.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.
Оскільки договір про відступлення права вимоги недійсними не визнавалися, доводи апеляційних скарг про те, що заявник на підставі цього договору не є правонаступником ПАТ «Універсал Банк» не можна визнати обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги заяву представника боржників про закриття провадження також не можна визнати обґрунтованими, оскільки ухвалою від 10.02.2020 заявлене клопотання розглянуто та залишено без задоволення.     
Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором про відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає положенням статей 512, 514 ЦК України та статті 442 ЦПК України.
Доводи представника боржника про те, що за договором про відступлення права вимоги сума боргу більша, ніж визначено у рішенні суду не впливають на висновки суду, оскільки заміна стягувача проводиться лише у даній справі та при виконанні рішення суду підлягає стягненню та сума, що зазначена у судовому рішенні.
Представник боржників не заперечувала, що рішення суду протягом шести років ні у добровільному, ні у примусовому порядку боржниками не виконувалося.
Доводи апеляційної скарги про те, що заявнику двічі було відмовлено у заміні стягувача не впливають на правильність вирішення судом питання за заявою від 13.09.2019, оскільки при попередніх зверненнях стягувачем не було надано належні та допустимі докази переходу права вимоги.   
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови виготовлений 07.07.2020.

 
Головуючий                                                                                     Л. Д. Махлай 

Судді                                                                                                 В. А. Кравець

                                                                                                           Л. Д. Поливач