УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/1647/20 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П. 
Категорія 70 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання Ковальської Я.В.
з участю сторін 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Маслак В.П.
у цивільній справі №296/1647/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, -
в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі 6 000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття та  аліменти на своє утримання у розмірі 1 000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років, тобто до  ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що на час звернення до суду з позовом в провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебувала цивільна справа №296/9648/19  за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Також вказувала, що дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Щомісячно на утримання та розвиток дитини нею витрачається близько 15 000,00 грн., зокрема,  витрати на харчування, засоби гігієни, іграшки, одяг, медикаменти.  Близько 7 000,00 грн. нею витрачається на забезпечення належних умов проживання дитини це - купівля меблів, постільної білизни, засобів гігієни, витрати на послуги по утриманню квартири. Посилаючись на те, що відповідач працює, заробляє близько 20 000,00 грн. щомісячно, має у власності житло та автомобіль, є фізично здоровим та не має на утриманні інших дітей, але від добровільної сплати аліментів ухиляється, - просила позов задовольнити.
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 20 травня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2020 р. і до повноліття дитини, однак не менше встановленого законом мінімуму.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,  1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  трьох років.
Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить вказане рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 для утримання сина ОСОБА_3 щомісячно в твердій грошовій формі в сумі 6 000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення залишити без змін. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що судом не було враховано, що з моменту народження дитини і до подання позову відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, пов`язаних як з утриманням, так і вихованням дитини. При цьому, судом не було взято до уваги, що відповідач в судовому засіданні не заперечував, що його мати (яка потребує постійної фінансової підтримки) є працездатною особою, працює вчителем в школі, та має чоловіка (батька відповідача), працюючого за кордоном, та фінансово забезпечує свою дружину (матір відповідача). На думку апелянта, суд, присуджуючи аліменти в сумі 2 000,00 грн. не врахував витрати матері дитини на комунальні послуги, які підтверджені документально і які несе апелянт і за себе, і за дитину, ніде не працюючи. Також зазначає, що визначений судом розмір аліментів є меншим ніж аліменти, які б були стягнуті у частці від заробітку, що становило б близько 3-3,5 тис.грн.
Рішення в частині стягнутих аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1 000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років не оскаржується, а тому не переглядається судом апеляційної інстанції.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2020 р. у справі №296/9648/19 шлюб між сторонами розірвано. 
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.10).
На підставі рішення суду від 16 квітня 2020 р. у справі №296/9648/19 малолітнього ОСОБА_3 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується також довідкою №138 від 21.02.2020р. житлово-будівельного кооперативу «Полісся» (а.с.12).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано поклав на відповідача обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини.
При цьому судом враховано, що згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно із ч.1 ст.191 СК України  аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, недоведеності позивачем спроможності сплати відповідачем аліментів у розмірі 6000 грн., виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позов частково в цій частині.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. 
Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 травня 2020 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий:                                 Судді:

       Повний текст постанови складений 29.07.2020 року.