Ухвала
 
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 389/2297/19
провадження № 61-8659ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної                  особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) про захист прав споживачів.
Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 29 січня 2019 року вона придбала у відповідача через інтернет-магазин «Деніка» телевізор «SAMSUNG UE49NU7172» вартістю 12 399 грн, замовлення № 184008, про те 02 лютого 2019 року нею було виявлено несправності у придбаному товарі, а саме пошкодження внутрішнього активного шару ЖК екрану ТВ, при цьому слідів удару не було виявлено, а верхній зовнішній шар екрану був цілий. У зв`язку з тим, що товар був непридатний до експлуатації, позивач звернулась до сервісного центру де отримала відмову у прийомі та ремонті телевізора у зв`язку з тим, що телевізор вказаної марки в Україну для продажу не надходив. Вказала, що інтернет-магазин «Деніка» на зазначений телевізор надав їй гарантійний талон, в якому зазначено строк гарантії 12 місяців, тому вона звернулася до зазначеного інтернет-магазину для гарантійного ремонту. Зазначала, що вона не мала змоги повернути товар протягом чотирнадцяти днів, оскільки інтернет-магазин « Деніка » їй відмовив.
Вказала, що в порушення частини другої статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» не отримала достовірної інформації щодо найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії, перемовини щодо купівлі телевізора вела з представниками інтернет-магазину. Відповідачем не була надана і вся інша інформація, обов`язкова для передачі до моменту здійснення купівлі-продажу товару, а саме: основні характеристики продукції; ціну, включаючи плату за доставку та умови оплати; гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; інші умови поставки або виконання договору; мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; період прийняття пропозицій; порядок розірвання договору. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг.
Вважає, що невиконання її законних вимог є порушенням статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживач має право на одержання необхідної доступної та своєчасної інформації про товар. Експлуатаційні документи повинні відповідати державним стандартам України. На товари іноземного походження, що ввозяться в Україну, експлуатаційні документи повинні бути виконані державною мовою та мовою держави походження товару. В експлуатаційних документах зазначаються: найменування товару; найменування нормативних документів, вимогам яких повинен відповідати товар (у тому числі іноземного походження); основні споживчі властивості товару; заводський номер товару; дата виготовлення товару; гарантійні зобов`язання виробника (продавця), у тому числі гарантійний термін зберігання та гарантійний термін експлуатації товару; правила та умови ефективного і безпечного використання товару; термін служби (придатності) товару, відомості про дії споживача після його закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та адреса виробника і підприємства, яке виконує його функції щодо виконання вимог споживача, а також проводитиме гарантійний ремонт (обслуговування) або гарантійну заміну. Однак, затребувані документи, які повинні надаватись при укладенні договору                             купівлі - продажу, їй не надані, хоча споживачеві повинна надаватись інформація про сертифікацію товару. Натомість, на її вимогу, відповідачем не було надано доказів, що вказаний телевізор був сертифікований в Україні. Відповідач не надав всієї інформації про товар, тому вона вимушена просити розірвати договір купівлі-продажу телевізора.
Також вказала, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що телевізор було куплено, як подарунок сину на тридцятиріччя. У зв`язку з тривалим листуванням вона зазнала душевних страждань, нервових потрясінь, через порушення її прав, затратою часу та зусиль, необхідними для відновлення попереднього стану, що є підставою для стягнення завданої моральної шкоди в сумі 10 000 грн. Також, за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикула, модифікації) споживачеві сплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару. Претензія до інтернет-магазину «Деніка» направлена 15 лютого 2019 року, тому один відсоток за кожний день затримки усунення недоліків станом на 01 серпня 2019 року складає (166 днів х 12 399 грн х 1%) = 20 582 грн 34 коп.
Посилаючись на зазначені обставини просила суд розірвати договір купівлі-продажу телевізора «SAMSUNG UE49NU7172» вартістю 12 399 грн, а також стягнути з відповідача на її користь 12 399 грн за придбаний товар неналежної                              якості - телевізор «SAMSUNG UE49NU7172», 155 грн у рахунок відшкодування поштових витрат та суму комісії 248 грн; стягнути з відповідача на її користь                  20 582 грн 34 коп. неустойки (1% за кожний день затримки усунення недоліків); стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.
Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2020 року позов задоволено частково. 
Визнано розірваним договір купівлі-продажу телевізора марки «SAMSUNG UE49NU7172», укладений 29 січня 2019 року між інтернет-магазином «Деніка» та ОСОБА_1 (товар отримано 01 лютого 2019 року).
Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 (адміністратора сайту інтернет-магазину «Деніка») на користь ОСОБА_1 33 384 грн 34 коп, з яких понесені збитки у розмірі 12 802 грн та неустойку у розмірі 20 582 грн 34 коп. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах фізичної особи-підприємця                   ОСОБА_2 - задоволено частково.
Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2020 року в частині стягнення неустойки та судового збору скасовано.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення неустойки у розмірі 20 582 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн                34 коп. відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Додатковою постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року клопотання Адвокатського об`єднання «КОРТ РАЙДЕР» в особі адвоката     Прокопченка С. В., який діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , як адміністратора сайту інтернет-магазину « Деніка » витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 4 765 (чотири тисячі сімсот шістдесят п`ять) грн 59 коп.
03 червня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційного скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення повністю та залишити в силі рішення місцевого суду.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної                скарги) - 2 102 грн.  
Предметом спору в цій справі є розірвання договору купівлі-продажу телевізора «SAMSUNG UE49NU7172» та стягнення із відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 43 384,34 грн, яка складається із: 12 399 грн - за придбаний товар неналежної якості телевізор «SAMSUNG UE49NU7172»; 155 грн - у рахунок відшкодування поштових витрат та суми комісії - 248 грн;                                     20 582,34 грн - неустойка; 10 000 грн - моральна шкода, що станом на 01 січня               2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                                                       (2 102 грн х 100=210 200 грн).
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якогосудове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню: якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування підстав для касаційного перегляду судових рішень, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
Учасники судового процесу мають розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року). 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 5 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                         І. В. Литвиненко  
 
                                                                В. С. Висоцька
 
                                                                                                     І. М. Фаловська