Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/289/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., захисника – адвоката Кричуна Ю.А. в інтересах особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

       Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп., 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 28.06.2020 року о 00 год. 17 хв. по вул. Б.Хмельницького, 163 у м. Кропивницькому керувала транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер ARBF - 0429» (тест №4373 - результат 0, 64 проміле), чим порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Кричун Ю.А., просив скасувати  постанову суду першої інстанції  та закрити  провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтував тим, що справу № 404/3933/20 суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда розглянуто неповно та односторонньо, а постанова суду є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, поліцейським при проведенні огляду в якості свідків були залучені громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували в транспортному засобі в якості пасажирів, знаходились в стані алкогольного сп`яніння і перебувають в дружніх стосунках із ОСОБА_1 . У зв`язку із цим, існують об`єктивні сумніви в неупередженості вказаних свідків.
Крім того вказує що, ОСОБА_1 отримала посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії строком на два роки, дія якого закінчилась 22.06.2020 року, що свідчить про відсутність у ОСОБА_1 на момент розгляду справи судом права керування транспортним засобом. Пунктом 28 Постанови ВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. З ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Крім того зазначає що, фактичного відсторонення ОСОБА_1 від керування ТЗ не відбувалося, ніякому іншому водію ТЗ не передавався, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи будь - якої розписки про таку передачу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника – адвоката Кричуна Ю.А. в її інтересах ОСОБА_1 який підтримав подану апеляційну скаргу, з`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015  № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 4,5,6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року  № 1395, Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28.06.2020 року о 00 год. 17 хв. по вул. Б.Хмельницького, 163 у м.Кропивницькому керувала транспортним засобом «Volkswagen Polo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер ARBF-0429» (тест №4373 - результат 0, 64 проміле), чим порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_1 свою вину не визнала.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.06.2020 року, у якому зазначені обставини, встановлені судом (а.с.1); результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер» 0.64 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно з якими на місці зупинки автомобіля поліцейським у встановленому законодавством порядку було виявлено стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та чинного законодавства, з якими погодилася остання (а.с.3-6); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.7); відеозаписом події, який безсумнівно підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.8).

Вказані зібрані докази по справі є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам справи.

Доводи захисника – адвоката Кричуна Ю.А., викладені в апеляційній скарзі з приводу того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, співробітниками поліції при проведенні огляду в якості свідків були залучені громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували в транспортному засобі в якості пасажирів, знаходились в стані алкогольного сп`яніння і перебувають в дружніх стосунках із ОСОБА_1 , у зв`язку із цим, існують об`єктивні сумніви в неупередженості вказаних свідків є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами і, зокрема, відеозаписом (а.с.8), з якого вбачається, що під час залучення даних осіб в якості свідків від ОСОБА_1 , ніяких зауважень з цього приводу не було. Також дані доводи спростовуються протоколом ДПР18№086309 від 28.06.2020 року про адміністративне правопорушення в якому також відсутні зауваження з даного приводу. Крім того, дана обставина не впливає на об`єктивність розгляду справи. 

Тому враховуючи викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП. 

Разом із тим, доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ОСОБА_1 отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії строком на два роки, дія якого закінчилась 22.06.2020 року, тобто до вчинення нею адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність у ОСОБА_1 на момент розгляду справи судом права керування транспортним засобом, оскільки дія посвідчення закінчилася та воно вже було недійсним. Тому позбавити права якого ОСОБА_1 на момент розгляду справи не мала суд першої інстанції не міг, є обґрунтованими.
Так відповідно до постанови КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 зазначено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Згідно пункту 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч3 ст.123, статтями 124, 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. 

Крім того на запит апеляційного суду Головний сервісний центр МВС регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Кіровоградській області (філія ГСЦ МВС) ( РСЦ ГСЦ МВС в Кіровоградській області ) надав відповідь від 03.09.2020 року за №31/11-741, згідно якої: «Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Згідно пункту 2 Постанови КМУ №340 від 08.05.1993 року «Про затвердженні Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» із змінами, посвідчення водія видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортними засобами. Враховуючи вище зазначене, після закінчення терміну дії посвідчення водія керувати транспортними засобами не дозволяється». 

Враховуючи вище викладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на неї стягнення у виді 600 неоподаткованих мінімумів доходив громадян у сумі 10200 грн. на користь держави. 
Проте суд дійшов помилкового висновку, наклавши на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, оскільки вона такого права на момент скоєння правопорушення та розгляду справи не мала, так як дія посвідчення на право керування транспортними засобами закінчилася, тобто воно вже було недійним. 
При цьому апеляційний суд також враховує, що   ОСОБА_1  була притягнута   постановою поліції від 28.06.2020 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу за керування транспортним засобом  особою  без посвідчення водія  та яка не має права керування транспортним засобом, долученою під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. 

Беручи до уваги вищевикладене постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.
ОСОБА_1 слід вважати винною та вважати притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 грн. на користь держави. В решті постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни. 

       Враховуючи викладене апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга захисника – адвоката Кричуна Ю.А. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Кричуна Ю.А. – задовольнити частково. 

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1  рік  - змінити у частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати притягнутою ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. на користь держави.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без зміни. 

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                 (підпис) В.М. Онуфрієв