УХВАЛА

07 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/3049/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б., 

у порядку письмового провадження за
касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Азов" (далі   - ОСББ "Азов")

на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 (суддя  Мірошниченко М.В.) та 
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2020 (головуючий  - суддя Кощеєв І.М., судді: Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.) 

у справі № 908/3049/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Виробничого структурного підрозділу Бердянського міськрайонного району електричних мереж (далі - ПАТ   "Запоріжжяобленерго")
до ОСББ "Азов"
про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ПАТ   "Запоріжжяобленерго" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСББ "Азов" про стягнення 140612,64 грн боргу за недораховану електроенергію.

Позов обґрунтовано порушенням ОСББ "Азов" пунктів 5.1, 3.1 "Правил користування електричною енергією" затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), а саме здійсненням: самовільного підключення електроустановки до електричної мережі енергопостачальника за відсутності договору про постачання електричної енергії; самовільного підключення електропроводки напруги ліфтів житлового багатоквартирного будинку за адресою місто Бердянськ вул. Баха, буд. 40 до електричної мережі енергопостачальника за відсутності договору про постачання електричної енергії, про що складено акт про порушення від 23.05.2018 №   00000998.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2020: позов задоволено; стягнуто з ОСББ "Азов" на користь ПАТ  "Запоріжжяобленерго" 140  612,64  грн боргу за недовраховану електроенергію та 2   109,19 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані: доведеністю самовільного підключення відповідачем до електромереж та набуття електричної енергії без укладення договору; відсутністю доказів скасування рішення комісії від 20.09.2018, оформленого протоколом №   49/4; здійсненням позивачем вірного розрахунку обсягу самовільно спожитої електроенергії відповідачем, що не суперечить пункту 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією; відсутністю доказів добровільної оплати відповідачем електричної енергії за заявлений період.

Не погоджуючись з названими судовими рішеннями, ОСББ "Азов" 12.05.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2020 у справі №   908/3049/19, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:
-   справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики в частині застосування дії в часі нормативно-правових актів до спірних правовідносин, а саме Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), з урахуванням положень рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)". Окрім того, скаржник на підтвердження вищевказаних доводів посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 905/141/19;

-   суди попередніх інстанцій порушили статті 73, 76, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

-   ПАТ   "Запоріжжяобленерго", зловживаючи своїми правами, складаючи два акта про порушення від 23.05.2018, а саме №   00000997 та №   00000998, допускає порушення статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення;

-   постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності 19.04.2018, крім пунктів 1 та 12, які набирають чинності з 11.06.2018. З набранням чинності Правил роздрібного ринку електричної енергії втратили чинність Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28.  Водночас акт про порушення складено 23.05.2018;

-   відповідно до пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електроенергії, акт про порушення не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення);

-    акт про порушення № 00000998 складено 23.05.2018, таким чином, на переконання скаржника, двомісячний термін його розгляду сплинув 08.08.2018, тоді як засідання комісії з розгляду актів, на якому прийнято рішення оформлене протоколом №49/4, відбулось 20.09.2018, тобто, на думку скаржника, на час засідання комісії акт, відповідно до приписів пункту 8.2.5 ПРРЕ, є недійсним;

-   до апеляційної скарги була додана копія відповіді НКРЕКП від 14.01.2020 №520/20/7-20 та докази, які підтверджують обґрунтованість висновків державного регулятора. У названій відповіді НКРЕКП зазначила, що складені ПАТ «Запоріжжяобленерго» акти про порушення ПКЕЕ від 23.05.2018 №00000998, № 00000997, № 00000986 та від 07.06.2018 № 00000991, №000001000 є безпідставними та підлягають анулюванню;

-   у відповіді НКРЕКП зазначила, що згідно з інформацією, наданою споживачем, 26.10.2017 та повторно 13.12.2017 ОСББ "Азов" звернулось до ПАТ  "Запоріжжяобленерго" щодо укладення договору про постачання електричної енергії у зв`язку із зміною форми власності вказаних будинків, розташованих за вказаними адресами, на що було отримано відмову з поясненнями щодо необхідності в виготовленні нової проектної документації та заміни засобів обліку;

-   судами попередніх інстанцій не встановлено складу цивільного правопорушення у діях ОСББ "Азов", що є обов`язковою умовою для покладення на ОСББ "Азов" цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків тому, на думку скаржника, висновки судів попередніх інстанцій про необхідність задоволення позову передчасні та не ґрунтуються на дослідженні усіх наданих учасниками справи доказів та надання їм оцінки у контексті норм, що регулююсь спірні правовідносини.

Крім того, скаржник посилається на висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 17.10.2017 у справі №   921/12/19 та від 12.11.2019 у справі №   908/2039/17.

Також ОСББ "Азов" наголошує на тому, що судом апеляційної інстанції не враховано того, що постачальник електричної енергії зобов`язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об`єкта не здійснюється, що повністю узгоджується з приписами статті 275 Господарського кодексу України, якою встановлено, що відпуск електричної енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

ПАТ   "Запоріжжяобленерго" 10.06.2020 направило на адресу Касаційного господарського суду відзив на касаційну скаргу ОСББ "Азов", у якому просило оскаржувані рішення та постанову судів попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу ОСББ "Азов" - без задоволення. 

ПАТ   "Запоріжжяобленерго" вказує на те, що:
-   на дату виявлення та фіксації порушення позивач керувався чинним законодавством, адже ПКЕЕ, втратили чинність 11.06.2018, а акт про порушення №000000998 складено 23.05.2018;

-   ОСББ "Азов" створено для обслуговування багатоповерхових житлових будинків за адресами: місто Бердянськ вулиця Баха ,40 вулиця Баха,42 та вулиця Короленко, 84. В житлових будинках ОСББ "Азов" встановлені розрахункові прилади обліку на освітлення та ліфти. Відповідно до робочих проектів електропостачання житлових будинків по вулиці Баха, 40, вулиці Баха,   42 та вулиці Короленко,   84 у місті Бердянську на кожному будинку повинно бути встановлено по два лічильника на освітлення та ліфти відповідно до електричної принципіальної однолінійної схеми питаючих мереж. У зв`язку з чим і було складено по два акти по кожному багатоповерховому житловому будинку;

-   шодо листа НКРЕКП від 14.01.2020 №   520/20/7-20, то ПАТ   "Запоріжжяобленерго", посилаючись на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.09.2019 у справі №336/5038/16-ц,  вважає, що останній носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не породжує правових наслідків;

-   пунктом 2 статті 21 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" зазначено, що скарги НКРЕКП розглядає відповідно до Закону України "Про звернення громадян". У статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються не більше одного місяця від дня їх надходження. Тобто НКРЕКП повинно було розглянути скаргу протягом одного місяця та прийняти рішення, яке є документом обов`язковим до виконання, а не лист за підписом одного із членів НКРЕКП;

-   із заявою щодо укладання договору про постачання електричної енергії ОСББ "Азов" звернувся 26.10.2017. При цьому, ним не було надано належного пакету документів відповідно до вимог пункту 5.4 ПКЕЕ, що унеможливило надання проекту договору про постачання електричної енергії у термін, який обумовлений пунктом 5.3 ПКЕЕ. Однак, у зв`язку із тривалим не усуненням зазначених зауважень, укладання Договору на постачання електричної енергії №1547 стало можливим лише 08.06.2018 після виконання ОСББ "Азов" вимог пункту 5.4 ПКЕЕ.

-   позовна заява подавалася про стягнення вартості необлікованої електричної енергії нарахованої відповідно до Методики, а не на шкоди відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Також, ПАТ   "Запоріжжяобленерго" категорично не погоджується з думкою НКРЕКП викладеною в листі від 14.01.2020 № 520/20/7-20, оскільки вважає висновки викладені в листі необґрунтованими, що не мають документального підтвердження, а рекомендації щодо скасування актів про порушення не зрозумілими та безпідставними.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 21.05.2020, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСББ "Азов" у справі №908/3049/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та задоволено заяву ОСББ   "Азов" про зупинення виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2020 у справі №908/3049/19, зупинено виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2020 у справі №   908/3049/19 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Згідно з частиною другою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Відповідно до частини четвертої статті 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

Під час підготовки справи № 908/3049/19 до розгляду колегія суддів, ознайомившись з матеріалами справи, касаційною скаргою дійшла висновку про необхідність передачі справи № 908/3049/17 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на таке.

Одним із ключових доводів касаційної скарги у цій справі є питання щодо дії в часі нормативно-правових актів до спірних правовідносин та застосування Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14.03.2018 №312 та/або Правили користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28. 

При вивченні практики Верховного Суду колегією суддів з`ясовано, що у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №   904/4792/18, викладено правову позицію щодо застосування пункту 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії за умови складання акта про порушення під час дії  Правили користування електричною енергією та розгляду питання відповідності акта про порушення під час дії Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Так, Верховний Суд, залишаючи без змін постановою від 13.08.2019 рішення господарських судів попередніх інстанцій у справі № 904/4792/18, зазначив наступне:

«Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, Акт про порушення №012580 було розглянуто Постачальником 02.10.2018, тобто, з порушенням терміну, встановленому ПРРЕЕ.

Таким чином, враховуючи приписи пункту 8.2.6 ПРРЕЕ суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що Акт про порушення №012580 є недійсним, підлягає скасуванню та не може слугувати підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергію за порушення, зафіксоване таким актом.

Доводи скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій приписів частини 3 статті 5 Цивільного кодексу України, оскільки, як вважає скаржник, до правовідносин з розгляду Акта про порушення №012580, слід застосовувати норми, які діяли на момент складення такого акта - 08.06.2018, а саме, ПКЕЕ, а не норми ПРРЕЕ, які набули чинності лише з 11.06.2018, Верховний Суд відхилив з огляду на таке:
- так, дійсно, у вирішенні питання чи відповідає Акт про порушення № 012580 нормативно-правовим актам, слід застосовувати той правовий акт, який регулював відповідні відносини щодо складення відповідного акта. Тобто, потрібно застосувати приписи ПКЕЕ, оскільки Акт про порушення № 012580 був складений на момент чинності вказаних правил та, відповідно, повинен був відповідати вимогам до акта про порушення, визначених ПКЕЕ;
- однак, як вбачається, сам розгляд питання відповідності Акта про порушення №   012580 нормативно-правовим актам, мав триваючий характер, оскільки був розглянутий комісією з розгляду вказаного акта про порушення лише 02.10.2018 (майже 4 місяці) під час дії ПРРЕЕ та, відповідно, після втрати чинності ПКЕЕ;
- отже, враховуючи обставини даної справи, процес вирішення питання відповідності Акта про порушення № 012580 нормативно-правовим актам повинен регулюватись ПРРЕЕ».

Подібна за змістом правова позиція викладена ще у низці постанов Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №911/1206/19, від 11.03.2020 у справі №908/2686/18, від 27.02.2020 у справі №904/5338/18.

Разом з цим, Касаційний господарський суд при перегляді справи №   916/1375/18 у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 зазначив таке:

«Відповідно до підпункту 8.2.6 пункту 8.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності з 11.06.2018, акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Акт про порушення №038814 відповідачем складено 26.04.2016, а згідно з листом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №55/05-26/9/19 від 25.03.2019 висновок експертного електротехнічного та трасологічного дослідження №772/773 від 26.03.2018 разом з об`єктом дослідження були отримані відповідачем 12.04.2018, тобто до набрання чинності Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин та з огляду на те, що дія нормативно-правового акту поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності, що є однією з гарантій правової стабільності, враховуючи, що складення акту про порушення та отримання відповідачем результатів експертного дослідження відбулися до набрання чинності Правилами роздрібного ринку електричної енергії, а чинні на той час Правила користування електричною енергією не встановлювали строків розгляду такого акту, Акціонерне товариство "Одесаобленерго" мало "законне сподівання" на застосування приписів саме діючого нормативного акту, який не регламентував часових обмежень для розгляду акту про порушення.

З огляду на викладене, доводи скаржника про порушення відповідачем порядку розгляду акту про порушення №   038814 від 26.04.2016, а саме: не розгляд зазначеного акту протягом 60 календарних днів з дати отримання висновку експертної установи, як того вимагають Правила роздрібного ринку електричної енергії є необґрунтованими». 

Наведене свідчить про неоднакове застосування Касаційним господарським судом пункту 8.2.6 ПРРЕЕ щодо визнання недійсним та скасування акта про порушення у разі розгляду такого акта протягом більш ніж 60 календарних днів за умови складання акта про порушення під час дії  ПКЕЕ та розгляду питання відповідності акта про порушення під час дії ПРРЕЕ.

З урахуванням встановлених судами обставин справи № 908/3049/19, зважаючи на той факт, що у Верховному Суді перебувають касаційні скарги ОСББ "Азов" у інших справах щодо подібних правовідносин та на принцип верховенства права, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суд від 31.10.2019 у справі № 916/1375/18.

Враховуючи існування різних підходів щодо застосування норми матеріального права (пункту 8.2.6 ПРРЕЕ) та враховуючи те, що основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики, колегія суддів вважає за необхідне передати справу №908/3049/19 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду від 31.10.2019  у справі №   916/1375/18.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 908/3049/19 разом із касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Азов" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2020 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 Т. Малашенкова

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                          І. Колос