ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 333/1870/20(2-а/333/96/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя  від 13.07.2020 р. (суддя Стоматов Е.Г., повне судове рішення складено 13.07.2020 р.)  в справі № 333/1870/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - інспектор  2 батальйону  2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Чернов Сергій Сергійович, про  визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про  визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2359272 від 08.04.2020 р. про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., закриття справи про адміністративне правопорушення.
            Рішенням Комунарського  районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2020 р. в задоволенні позову відмовлено.
          В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вказує на не підтвердження належними доказами факту вчинення ним правопорушення, адже постанова не містить відомостей про фіксування події правопорушення, а інших доказів, зокрема, здійснення заміру відстані, на якій він включив покажчик повороту, не здійснювалось.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути  задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою ЕАК № 2359272 про адміністративне правопорушення від 08.04.2020 р. до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за те, що він 08.04.2020 року о 15 годині 46 хвилин у м. Запоріжжя, по вул. Говорухи-Парамонова, керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номер      НОМЕР_1 , не своєчасно подав попереджувальний сигнал повороту при зміні напрямку руху, чим порушив п. 9.4  Правил дорожнього руху.
Вказана обставина зафіксована поліцейським патрульної поліції за допомогою відеореєстратора, закріпленого на форменому одязі патрульного, здійсненому на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».
Судом першої інстанції зазначено, що з відеозапису (DSJX300204_AP0204 13:34-13:45) чітко вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , не подав  завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м, сигнал світловим покажчиком повороту, а тільки тоді, коли зупинився на перехресті, внаслідок чого був зупинений працівниками поліції.
Суд першої інстанціїі дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 08.04.2020 р. інспектором  2 батальйону  2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Черновим С.С. прийнято постанову серії ЕАК № 2359272, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке полягає у тому, що водій ОСОБА_1  08.04.2020 р. о 15 годині 46 хвилин, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , не своєчасно подав попереджувальний сигнал повороту при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.4 Правил дорожнього руху - несвоєчасне подання попереджувальних сигналів.
Постанова містить відомості про додання до постанови відео АР00294 без зазначення пристрою, на який здійснено фіксування події.
Дослідженням відеозапису, наданого відповідачем на вимогу суду першої інстанції,  судом встановлено, що  файл 20200408191610000316 містить відеозапис події правопорушення, а саме, що зупинившись на світлофорі, водій подав попереджувальний сигнал зміни напрямку руху. При цьому водій знаходився на полосі руху, яка призначена саме для здійснення руху ліворуч.
Після ввімкнення сигналу світлофору, який дозволяє рух у відповідному напрямку, позивач здійснив рух прямо, а тільки після цього здійснив поворот ліворуч.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Пунктом 9.4 Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.
Частиною 2 статті 122 КУпАП в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,  у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до  статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі  статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП  встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП  закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до  статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України   є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За приписами статті 74 КАС України  суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.  Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Пунктом 11 частини 1  статті 23 Закону України від 02 липня 2015    року №    580-VIII «Про Національну поліцію»  (далі - Закон №    580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням  Правил дорожнього руху  його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно зі  статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону №580-VIII  встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання  правил дорожнього руху.
Відповідно до частини другої та третьої  статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом вище встановлено, що оскаржена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію лише про додання до постанови відео АР00294 без зазначення пристрою, на який здійснено фіксування події.
Тобто, в порушення частини третьої  статті 283 КУпАП  у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.
Зважаючи на те, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим  статтею 283 КУпАП, у такій постанові,  зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.
У разі відсутності в оскаржений постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис саме події порушення Правил дорожнього руху, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2019 р. в справі № 464/2309/17.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що якщо зазначені у постанові букви та цифри «АР00294» і є найменування технічного пристрою, на який здійснювалась відеозйомка, то саме ці відомості мають бути зазначені у постанові про накладення адміністративного стягнення. Інакше зазначення у постанові про додання  «відео АР00294» не може бути розцінені судом  як вид, найменування  технічного засобу, яким здійснювалось фіксування.
Також суд зазначає, що є доречними доводи апелянта стосовно того, що відповідачем не здійснювалося заміру відстані, на якій позивач включив покажчик повороту до зміни напрямку руху.
Вище судом вказано, що дослідженням відеозапису встановлено, що  зупинившись на світлофорі, водій подав попереджувальний сигнал зміни напрямку руху, а  після ввімкнення сигналу світлофору, який дозволяє рух у відповідному напрямку, позивач здійснив рух прямо та тільки після цього здійснив поворот ліворуч. 
Тобто, позивачем подано сигнал покажчиком повороту завчасно до початку маневру, а відповідачем не встановлювалось, за яку відстань від початку маневру позивачем це зроблено, не здійснювались відповідні заміри.
В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних, достатніх та достовірних  доказів правомірності свого рішення.
З урахуванням відсутності належних, достатніх та достовірних доказів вчинення позивачем  порушення п. 9.4 Правил дорожнього руху України, суд визнає необґрунтованим висновок  суду першої інстанції про доведеність вчинення позивачем  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно, постанова про накладення адміністративного стягнення має бути скасована, справа про адміністративну правопорушення - закрита, як передбачено пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи, що є підставою  для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з  ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя  від 13.07.2020 р.  в справі № 333/1870/20 задовольнити.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя  від 13.07.2020 р.  в справі № 333/1870/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - інспектор  2 батальйону  2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Чернов Сергій Сергійович, про  визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.
Ухвалити в справі № 333/1870/20 нове рішення.
Позов   ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - інспектор  2 батальйону  2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Чернов Сергій Сергійович, про  визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 2359272, прийняту 08.04.2020 р.  інспектором  2 батальйону  2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Черновим Сергієм Сергійовичем,  якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 26.08.2020 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 26.08.2020 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко