Ухвала
 
11 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 520/14188/18
провадження № 61-8061ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
розглянувшикасаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про визнання договору будівельного підряду неукладеним та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.
У серпні 2020 року ОСОБА_1 виконав вимоги суду та усунув недолік касаційної скарги.
Таким чином касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 та постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 537/4259/15-ц.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частиною другою статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси справу № 520/14188/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про визнання договору будівельного підряду неукладеним та стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у двадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров 
 
В. М. Сімоненко