Справа № 163/334/20  Провадження №33/802/527/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Пікалюка М.С., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – Мазурашу М.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 червня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий директором ТОВ «ТЕПЛО ГРУП-2», 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 173 114 (сто сімдесят три тисячі сто чотирнадцять) гривень 10 копійок з конфіскацією в дохід держави 14 штук шарфів та 602 штук прикраси, які містять дорогоцінні метали 203 найменувань загальною вартістю 173 114,10 гривень.
Також стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок та 162 (сто шістдесят шість) гривень витрат по справі на зберігання товарів.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, як директор ТОВ "ТЕПЛО ГРУП-2" вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.
30.10.2019 на митний пост "Ягодин" Волинської митниці прибув автомобіль «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія фірми перевізника ПП «Глобус Транс» ОСОБА_3 .
До митного контролю водій подав товаросупровідні документи CARNET TIR № ХТ83242561, CMR № 032787, інвойси № 2810-1, № 2810-2). 
Відповідно до цих документів в автомобілі переміщувався товар «одяг, взуття, косметичні засоби, біжутерія з недорогоцінних металів» загальною вагою 2 053,36 кг та вартістю 9 215,60 доларів США.
Відправником товару вказана польська компанія «ASSA MAGAZYN CZASOVEGO SKLADOWANIA», продавцем – турецька компанія «AYAZMA TEKSTIL EKIRMANLARI DAN.SAN.IC VE DIS TIC. LTD», отримувачем та покупцем – ТОВ «ТЕПЛО ГРУП-2».
В результаті проведення повного митного огляду встановлено, що в упаковці на товар за інвойсом № 2810-2 «біжутерія з недорогоцінних металів вагою 3,4 кг, вартістю 13,60 доларів США» знаходилось дві фактури від 03.09.2019 року № 1002422 та від 09.09.2019 року № 1003649 на товар "прикраси, які містять дорогоцінні метали". Відправником товарів вказано французьку компанію "BIJOUX", отримувачем – " ОСОБА_4 " (м. Одеса). 
Зазначена у фактурі від 03.09.2019 року № 1002422 інформація повністю відповідає наявним на товарі відомостям щодо назви, асортименту, кількості, а його загальна вартість становить 5 243,39 євро, що за курсом НБУ станом на 30.10.2019 року еквівалентна 146 100,60 гривень.
Крім цього, у вантажному відсіку транспортного засобу переміщувався незаявлений у товаросупровідних документах товар – 14 фірмових шарфів в асортименті загальною вартістю 27 013,50 гривень.
Відповідно до положень п.п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України ОСОБА_1 як директор ТОВ «ТЕПЛО ГРУП-2» своїми діями, спрямованими на переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю товару "шарфи та прикраси, які містять дорогоцінні метали" загальною вартістю 173 114,10 гривень шляхом подання органу доходів і зборів документів (CMR № 032787, інвойсів № 2810-1, № 2810-2), що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, кількості, відправника та одержувача, а також неправдивих відомостей, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України..
27 червня 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку, вказує, що копію оскаржуваного рішення отримав лише 22 червня 2020 року. Дані обставини, на його думку, свідчать про поважність причин пропуску цього строку.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, представника митниці, який заперечив проти поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити з таких підстав.
В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Ліщук О.І. покликається на те, що копію судового рішення ним отримано лише 22 червня 2020 року.
Проте, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи щодо нього 03.06.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом про час та місце розгляду справи (а.с.227), а також трекінгу відстеження поштового відправлення «Укрпошти» (а.с.236), згідно якого повідомлення про розгляд справи було вручено особисто ОСОБА_1 27 квітня 2020 року.
Разом з тим, ОСОБА_1 в судове засідання, що було призначене в суді першої інстанції на 15 годину 30 хвилин 03.06.2020, не прибув, причин своєї неявки не повідомив та заяв про перенесення розгляду справи на адресу суду не подавав.
За наведених обставин, суд першої інстанції правильно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову лише 27.06.2020, що підтверджується відповідним штампом на поштовому конверті, пропустивши строк на апеляційне оскарження, який для нього закінчився, враховуючі вихідні дні 15 червня 2020 року. 
Відтак, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що ті мотиви, які наведено у клопотанні ОСОБА_1 не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, так як повністю суперечать положенням ч.2 ст.294 КУпАП.
Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Підсумовуючи наведені обставини, необхідно відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 червня 2020 року щодо  ОСОБА_1  та повернути матеріали апеляційної скарги особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністрат ивної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України – відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                          В.П. Денісов