21.09.20
33/812/288/20
Справа № 487/2453/20
Провадження № 33/812/288/20 
ПОСТАНОВА
Іменем України
21 вересня 2020 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Коломієць В.В.
із секретарями судового засідання Тимошенко Л.В., Пшеняк М.В.,
за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Мутьєва Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2020 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови суду 26 квітня 2020 року о 12 год. 45 хв. по вулиці Веселинівська в м. Миколаїв ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, млява мова, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло. В присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2020 року скасувати.
Апелянт звертає увагу суду на скасування адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП з 1 липня 2020 року у відповідності до Закону України від 17 червня 2020 року №720-ІХ, внаслідок чого провадження по справі повинно бути закрито. Окрім цього, зазначав, що судом в порушення ст. 268 КУпАП розглянуто справу без його участі, чим позбавлено його права надати суду пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися допомогою захисника. Вказував, що 26 квітня 2020 року разом з дружиною та двома п`ятирічними доньками по дорозі з дачі додому він дійсно був зупинений поліцією та йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичній установі, на що він готовий був погодитися, однак не міг покинути на дорозі своїх дітей та дружину, тому запропонував спочатку відвезти дітей додому, співробітники поліції на це не погодилися і тому він був змушений відмовитися від проходження огляду. В той же день після того, як відвіз дітей та дружину він пройшов огляд у КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, результатами якого було підтверджено, що він не знаходився у стані сп`яніння, огляд був проведений приблизно через півтори години після складання протоколу. А тому вважає, що обставини, викладені у протоколі не відповідають дійсності, та притягнення його до адміністративної відповідальності є протизаконним, інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.
На думку апелянта, суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 252, 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що спричинило винесення постанови, яка суперечить вимогам закону та порушує його права, а тому підлягає скасуванню.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та його представника адвоката Мутьєва Д.В. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Приймаючи оскаржувану постанову, суддя дійшов висновку, що досліджені у справі докази є переконливими та підтверджують, що 26 квітня 2020 року о 12 год. 45 хв. по вулиці Веселинівська в м. Миколаїв ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, млява мова, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним.
Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).
Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: 
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 288739 від 26 квітня 2020 року водій ОСОБА_1 26 квітня 2020 року о 12 год. 45 хв. по вулиці Веселинівська в м. Миколаїв керував автомобілем «ВАЗ-2108» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: млява мова, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписаний ними та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який зазначив, що відмовляється від проходження огляду у зв`язку з знаходженням двох п`ятирічних дітей в його автомобілі і у зв`язку із карантином.
Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Так, в письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 вказано, що в його присутності водій ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Такі ж пояснення дав свідок ОСОБА_3 .
Вказані обставини підтверджуються і дослідженою судом відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, з якої вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. 
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
До того ж факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорювався.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилання апелянта на причини відмови від проходження медичного огляду (карантин і зв`язку із COVID-19, наявність в автомобілі його дружини та двох п`ятирічних дітей, з яких одна дитина була у хворобливому стані, та відмова поліції спочатку відвезти дітей додому), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки таке не впливає на склад правопорушення, а тому не має правого значення. 
До того ж доказів хвороби дитини  ОСОБА_1 не була надано.
Аргументи апеляційної скарги щодо проходження ОСОБА_1 в КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради медичного огляду, проведеного 26 квітня 2020 року о 14год.35хв., за результатами якого у нього не виявлено ознак наркотичного сп`яніння, суд відхиляє, виходячи з наступного.
Відповідно до норми ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. 
Згідно ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюють в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За положеннями пунктів 12 розділу ІІ, 17 розділу ІІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку.
Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння. 
Відповідно до п. 9 зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Як передбачено п. 16 розділу ІІІ Інструкції складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) встановленого зразку (додаток 4), який видається на підставі акту медичного огляду.
Отже, направлення особи, що підлягає медичному огляду на стан наркотичного сп`яніння у супроводі працівника поліції, огляд у медичному закладі саме в присутності представника поліції з відібранням у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища, відповідає вимогам вищезазначених положень закону та Інструкції. 
Тому додана до апеляційного суду виписка № 402 від 26.04.2020 року із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, в якій зазначено, що ОСОБА_1 є тверезим, не може розцінюватися апеляційним судом як належний доказ проходження ним медичного огляду, оскільки цей документ не відповідає вище вказаним вимогам закону до проходження такого огляду за змістом та формою (не є висновком встановлено зразка та виданий у відсутності поліцейського).
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено не за керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на визначення такого стану, а факт відмови від проходження медичного огляду є доведеним зібраними у справі доказами.
Не заслуговують на увагу доводи, щодо закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, за частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи як з дати, коли відбулася подія адміністративного правопорушення (26 квітня 2020 року), так і змісту самого Закону, на який посилається водій, що був чинним з 1 по 3 липня 2020 року, та посилив відповідальність водіїв, кваліфікуючи такі дії як кримінальний проступок, внаслідок чого зворотної дії у часі не має. Викладене підтверджується роз`ясненнями Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 370/1/158-20 від 03 липня 2020 року, згідно яким до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП в зв`язку з розглядом справи без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, за відсутності доказів належного повідомлення такої особи про дату, час та місце розгляду справи, оскільки це не є безумовною підставою для скасування судового рішення. Крім того, ОСОБА_1 , скориставшись послугами адвоката Мутьєва Д.В., приймав разом із своїм представником участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції та надавали пояснення щодо обставин справи, в зв`язку з чим слід вважати поновленими передбачені ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
На час винесення судом оскаржуваної постанови строк накладення адміністративного стягнення не закінчився.
З огляду на вищевикладене немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.
Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню. 
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,  -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130  КУпАП - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць