УХВАЛА

30 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/1023/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 і рішення Господарського суду Черкаської області від 22.10.2019 у справі 

за позовом Фізичної особи-підприємця Крижанівського Віктора Петровича до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж звернулося 19.06.2020 до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020, повний текст якої підписаний 20.05.2020 (колегія суддів: Майданевич    А. Г., Гаврилюк О. М., Сулім В. В.) та рішення Господарського суду Черкаської області від 22.10.2019 (суддя Кучеренко О. І.)

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2020 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Кушнір І. В.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

У пункті 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки скаржник подав касаційну скаргу після набрання чинності Законом України від    15.01.2020 №    460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши матеріали касаційної скарги    встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 ГПК України (в редакції, чинній з 08.02.2020).

Пунктом 1 частини 1 статті 287 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

З огляду на те, що у касаційній скарзі не зазначено жодної з передбачених абзацом 1 частини 2 статті 287 ГПК України підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху як такої, що оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини другої статті 290 цього Кодексу.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги скаржник має зазначити передбачену (передбачені) статтею 287 цього Кодексу підставу (підстави) подання цієї скарги.

Частиною 3 статті 169 ГПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Оскільки порядок подання заяви про усунення недоліків саме у вигляді незазначення передбачених вищенаведеними вимогами закону підстав оскарження судових рішень чинним ГПК України не визначений, Суд визначає, що скаржнику необхідно направити заяву про усунення недоліків іншим учасникам справи та надати Суду докази такого направлення.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає    Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2    статті 4 Закону України "Про судовий збір"    ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2    статті 4 Закону України "Про судовий збір"    (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду 1) позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921, 00 грн.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 3 842, 00 грн та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

До касаційної скарги додане платіжне доручення від 19.06.2020 № 30679076 у розмірі 3 842, 00 грн з призначенням платежу судовий збір за позовом ОСОБА_1 у справі № 925/1300/17.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина 1 статті 6 згаданого Закону).

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.
Відповідно до п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з додатками 3, 9 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Положеннями п. 3.7. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується. 

Додане до касаційної скарги платіжне доручення містить реквізити по справі №   925/1300/17, у зв`язку з чим є неналежним доказом сплати судового збору у встановленому порядку, оскільки не містить інформації щодо сплати судового збору у справі № 925/1023/19.

Отже скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував та не надав доказів сплати судового збору за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж у справі № 925/1023/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Крижанівського Віктора Петровича до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж про визнання недійсним та скасування рішення.

Платiжнi реквізити для перерахування судового збору в гривнях з 01.01.2020: 
Отримувач коштів	УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102 	
Код отримувача  (код за ЄДРПОУ)	38004897    	
Банк отримувача	Казначейство України (ЕАП)    	
Код банку отримувача (МФО)	899998    	
Рахунок отримувача	UA288999980313151207000026007    	
Код класифікації доходів бюджету	22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»)    	

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази доплати судового збору у розмірі 3 842, 00 грн, на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду для зарахування до державного бюджету судового збору з підтвердженням такого зарахування.

Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж залишити без руху    до 31.07.2020.

2. Встановити Публічному акціонерному товариству "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

3. Публічному акціонерному товариству "Черкасиобленерго" Черкаський район електричних мереж надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

4. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду: 01016, м. Київ, вул. О.   Копиленка,  6 та всім іншим учасникам справи, додавши до заяви про усунення недоліків докази такого направлення.

5. Рекомендувати учасникам справи всі необхідні документи надавати суду в електронному виді на електронну адресу kgs@supreme.court.gov.ua із застосуванням власного електронного підпису, з урахуванням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" і "Про електронні довірчі послуги".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                Є. Краснов