Ухвала
Іменем України
 
25 серпня 2020року
 
м. Київ
 
справа № 554/1696/19
 
провадження № 61-12226ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного нотаріуса Гризунової Олександри Віталіївни, державного нотаріуса Філімонової Валентини Іванівни, приватного нотаріуса Касьяненко Людмили Володимирівни, приватного нотаріуса Колотілова Олександра Михайловича, приватного нотаріуса Медвєдєвої Валентини Іванівни про визнання договорів купівлі-продажу та дарування 11/20 частин житла недійсними, переведення прав та обов`язків купівлі-продажу                       11/20 частин як першочерговому покупцю за ціною, оголошеною в продаж, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного нотаріуса Гризунової О. В., державного нотаріуса Філімонової В. І., приватного нотаріуса Касьяненко Л. В., приватного нотаріуса Колотілова О. М., приватного нотаріуса                                   Медвєдєвої В. І. про визнання договорів купівлі-продажу та дарування                    11/20 частин житла недійсними, переведення прав та обов`язків купівлі-продажу 11/20 частин як першочерговому покупцю за ціною, оголошеною в продаж.
 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Додатковим рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19 березня 2020 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі                1 610 грн 40 коп.
 
Не погодившись з рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення місцевого суду, а також відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги з підстав запровадження карантину.
 
Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (приведення вимог апеляційної скарги у відповідність до положень статті 356 ЦПК України та сплати судового збору в розмірі 9 261 грн 30 коп.), який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
 
25 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з клопотанням про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
 
Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення сплати судового збору відмовлено та продовжено строк для виконання ухвали судді від 27 квітня 2020 року для усунення недоліків у частині сплати судового збору на п`ять днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше закінчення строку дії карантину.
 
16 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір».
 
Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду від 19 червня 2020 року,                      з   урахуванням   ухвали   про   виправлення   описки   від  23  червня  2020  року, 
 
відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення сплати судового збору, зменшивши розмір судового збору, який підлягає сплаті за апеляційне оскарження судового рішення до                                       3 185 грн 48 коп. 
Продовжено строк для виконання ухвали судді від 29 травня 2020 року для усунення недоліків у частині сплати судового збору на п`ять днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше закінчення строку дії карантину.
Роз`яснено, що у разі не виконання вимог ухвали апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута позивачу.
 
13 липня 2020 року ОСОБА_1 на виконання ухвали суду про усунення недоліків апеляційної скарги, повторно звернулася до суду із клопотанням про звільнення або відстрочення сплати судового збору. 
 
В обгрунтування клопотання заявник посилався на важкий майновий стан, зумовлений сплатою позивачем при зверненні до районного суду судового збору в розмірі 7 158 грн, що становить для неї надмірний тягар.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення сплати судового збору відмовлено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду                      м. Полтави від 14 січня 2020 року визнано неподаною та повернуто скаржнику з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України.
 
У серпні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2020 року.
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що майновий стан перешкоджає їй сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 185 грн 48 коп.
 
Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського 
 
апеляційного суду від 17 липня 2020 року необхідно відмовити з огляду на наступне.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 3 частини 4 статті 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Наведені норми процесуального права та майновий стан  ОСОБА_1  враховані апеляційним судом при постановленні ухвали від 19 червня 2020 року, якою зменшено розмір судового збору до 3 185 грн 48 коп., що становить 5 % від доходу позивача. 
 
Апеляційним судом встановлено, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що визначений до сплати розмір судового збору за апеляційне оскарження судового рішення становить для позивача надмірний тягар, позивачем не надано.

 
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
 
Крім того, апеляційним судом зазначено, що твердження позивача про те, що при зверненні в районний суд нею сплачено 7 158 грн судового  збору  спростовуються 
матеріалами справи, якими підтверджується загальна сума судових витрат, понесених  позивачем  -  4 536 грн 80 коп.  При цьому  сплата ОСОБА_1 судового 
збору при зверненні в суд із позовом, є процесуальним обов`язком позивача, а тому не може становити підставу для звільнення її від сплати судового збору за апеляційне оскарження судового рішення.
 
Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
 
З огляду на викладене та враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, якою визначено обов`язок сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення сплати судового збору.
 
Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2020 року.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 липня              2020 року слід відмовити з підстав, встановлених частиною четвертої статті                  394 ЦПК України.
 
Керуючись частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , державного нотаріуса Гризунової Олександри Віталіївни, державного нотаріуса Філімонової Валентини Іванівни, приватного нотаріуса Касьяненко Людмили Володимирівни, приватного нотаріуса Колотілова Олександра Михайловича, приватного нотаріуса Медвєдєвої Валентини Іванівни про визнання договорів купівлі-продажу та дарування                    11/20 частин житла недійсними, переведення прав та обов`язків купівлі-продажу                       11/20 частин як першочерговому покупцю за ціною, оголошеною в продаж відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов