У Х В А Л А  
31 липня 2020 року
м. Київ
справа № 201/15779/14
провадження № 61-10663 ск 20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Цифрал» про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2014 року представник ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , П .П. « Цифрал » про стягнення заборгованості.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено.
В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 в                                          сумі 5 997 999,00 грн. перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро`з а кредитним договором №231107-UAH від 23 листопада 2007 року, загальна заборгованість за яким станом на 01 жовтня 2014 року складає 8 006 364,12 грн. звернуто стягнення, шляхом визнання права власності за ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме на: квартиру в житловому будинку літ А-7, яка складається з: 1-житлова кімната, 2-санвузол, І,ІІ - балкон, площею: загальною 295,8 кв.м., житловою 293,1 кв.м. та розташована за адресою:                                                         АДРЕСА_1 .
Визнано за ПАТ «Банк Кредит Дніпро» право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки №231107-UAN-іп від 23 листопада 2007 року, а саме на: квартиру в житловому будинку літ А-7, яка складається з: 1-житлова кімната,                   2-санвузол, І,ІІ - балкон, площею: загальною 295,8 кв.м., житловою 293,1 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 за вартістю 5 997 999 грн. без урахування ПДВ.
Предмет іпотеки, а саме: квартиру в житловому будинку літ. А-7, яка складається з: 1-житлова кімната, 2-санвузол, І,ІІ - балкон, площею: загальною 295,8 кв.м., житловою 293,1 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрована за ОСОБА_2 -передано на період до моменту реєстрації права власності в реєстрі прав власності на нерухоме майно в управління ПАТ «Банк Кредит Дніпро» із спрямуванням доходів, отриманих від використання предмета іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Вилучено у ОСОБА_2 та фактично передав ПАТ «Банк Кредит Дніпро», шляхом укладання акту прийому-передачі нерухомого майна, а саме: квартири в житловому будинку літ.А-7, яка складається з: 1-житлова кімната, 2-санвузол,                     І,ІІ - балкон, площею: загальною 295,8 кв.м., житловою 293,1 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Цифрал» на користь                                          ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором                                                   №231107-UAN від 23 листопада 2007 року та договором поруки №021209-UAN від 03 грудня 2009 року в сумі 1 880 092,27 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ПП «Цифрал» на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. з кожного.
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року - скасовано.
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Цифрал» про стягнення заборгованості  задоволено частково.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №231107-UAH від 23 листопада 2007 року, в розмірі 7 012 001,21 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 3 573 584,10 грн.; суми несплачених відсотків - 2 792 935, 68 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення кредиту - 292 000 грн.; суми інфляційної заборгованості за кредитом - 353 481,43 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки з іпотечним договором №231107-UAN-іп від 23 листопада 2007 року, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, а саме на: квартиру в житловому будинку літ А-7, яка складається з: 1-житлова кімната, 2-санвузол, І,ІІ - балкон, площею: загальною 295,8 кв.м., житловою 293,1 кв.м. та розташована за адресою:                                                          АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року.
Визнано за публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" право власності на предмет іпотеки, а саме на: квартиру в житловому будинку літ А-7, яка складається з: 1-житлова кімната, 2-санвузол, І,ІІ - балкон, площею: загальною 295,8 кв.м., житловою 293,1 кв.м. та розташована за адресою:                               АДРЕСА_1 вартістю 9 197 563,78 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» судовий збір в розмірі 3 654 грн.
Провадження в частині позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до                                   ПП «Цифрал» про стягнення заборгованості закрито.
В решті позовних вимог відмовлено. 
17 липня 2020 року ОСОБА_1 (особа, яка не була залучена до участі у справі) звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року, в якій просила скасувати це судове рішення.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає як на підставу касаційного оскарження судових рішень пункт 1, 4 частини 2 статті 389 ЦПК України. 
ОСОБА_1 посилається на частину 1 статі 411 ЦПК України та вважає, що суд апеляційної інстанції порушив положення статті 51, 53 ЦПК України та безпідставно не залучив її до участі у справі в якості відповідача.
Також, вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував правові позицій Верховного Суду, висловлені у постановах від 15 травня 2019 року у справі №352/1763/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі №1027/2750/12, в яких зазначено, що спори щодо визнання права власності (звернення стягнення на предмет іпотеки) на нерухоме майно, що знаходиться в спільній сумісній власності подружжя мають розглядати за обов`язкового залучення іншого з подружжя.
Вважає, що апеляційний суд також не врахував правову позицію Верховного      Суду, яка висловлена у постанові від 14 лютого 2018 року у                                                         справі №564/2199/15-ц, та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 щодо застосування статті 625 ЦК України та статті 1050 ЦК України.
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                                                      ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року на підставі пунктів 1, 4 частини 2                                            статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Керуючись статтями 52, 53, 260, 389, 394, 395, 400 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати із Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу                       № 201/15779/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2 , приватного підприємства «Цифрал» про стягнення заборгованості.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В. М. Сімоненко
                                                                                                                     С. Ю. Мартєв
                                                                                                                     Є. В. Петров