Ухвала
іменем України 
22 вересня2020 року
м. Київ
справа № 212/7030/19
провадження № 51-4508ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінально суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області                  від 12 лютого 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 червня          2020 року,
встановив:
За вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області                  від 12 лютого 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі частини 1 статті 71, статті 72 КК шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року  щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо його підзахисного. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі                    статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Також, згідно з частиною 5 статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Так, касаційну скаргу захисника адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України  від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд. 
Крім того, захисник у прохальній частині касаційної скарги просить змінити вирок районного суду в частині призначеного засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, однак не звернув увагу на те, що вказаним вироком останньому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, чим допустив суперечності у своїй касаційній скарзі. 

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 - залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу – без задоволення;
 - скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції.
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження
 - змінити судове рішення.
Однак, у касаційній скарзі захисник ставить вимогу одночасно про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та зміну вироку місцевого суду, що не узгоджується з положеннями статті 436 КПК.
Також, захисником додано до касаційної скарги ухвалу апеляційного суду щодо засудженого отриману з Єдиного державного реєстру судових рішень, з якої вбачається, що засудженим є ОСОБА_1, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу засудженого.
При цьому, всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги копію оскаржуваного ним вироку суду першої інстанції.
Крім того, захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді у відповідності до частини 3 статті 427 КПК.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд        
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

            Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                        ОСОБА_3