У Х В А Л А  
 
06 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 330/2047/15-ц
провадження № 61-3153св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,   
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом та за позовом третьої особи) - публічне акціонерне товариство «Банк Національний кредит»,
відповідач (позивач за зустрічним позовом, відповідач за позовом третьої особи) - ОСОБА_1 ,
третя особи, що заявляє самостійні вимоги, (третя особа за позовом                       ОСОБА_2 ) - ОСОБА_3 ,
третя особа, що заявляє самостійні вимоги, - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року у складі судді  Гусарова В. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від                    18 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Крилової О. В., Кухаря С. В.,                       Полякова О. З., 
 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Національний кредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що  28 вересня 2012 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір № VІР-2747 про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками.
 
Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, а позичальником допущено заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 01 серпня 2015 року становить 944 492,65 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 580 653,03 грн; заборгованість за процентами 46285,71 гр.; 3 % річних від простроченої суми кредиту - 29 042,61 грн; індекс інфляції за час прострочки по кредиту - 288 511,30 грн.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком, позичальником та ОСОБА_1 28 вересня 2012 року укладено договір поруки № 04-11720/1-4, відповідно до якого відповідач зобов`язався перед банком солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором з усіма змінами та доповненнями до цього договору як укладеними, так і тими, що будуть укладені у майбутньому.
На підставі зазначеного банківська установа просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 944 492,65 грн кредитної заборгованості.
У червні 2016 року третя особа, що заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 звернулась із позовом до ПАТ «Банк Національний кредит», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки.
Зазначила, що про факт укладання та наявність оспорюваного договору поруки дізналась лише у травні 2016 року, вважає, що договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим він підлягає визнанню недійсним.
31 грудня 1991 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб.
Виходячи з розміру грошових коштів, за повернення яких поручився                  ОСОБА_1 , договір поруки не є дрібним побутовим та таким, що визначений у статті 31 ЦК України, правочином. Вона, як дружина                           ОСОБА_1 , письмової та/або усної згоди на укладення оспорюваного договору поруки не надавала, що свідчить про відсутність її волевиявлення щодо його укладення.
Просила визнати договір поруки №04-11720/1-4 від 28 вересня 2012 року недійсним з моменту укладання та відмовити у первісному позові.
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Національний кредит» про визнання недійсним договору поруки, посилаючись на те, що  вищевказаний договір не містить всіх істотних умов, передбачених ЦК України.
 
Крім того, в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала справа № 752/13567/15-ц за позовом банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У вказаному проваджені він заперечував факт укладання з банком договору про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками, в забезпечення якого був укладений оспорюваний договір поруки.
На підставі зазначеного просив визнати договір поруки №04-11720/1-4 від                    28 вересня 2012 року недійсним.
У липні 2017 року третя особа, що заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Національний кредит»,                       ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненими та визнання поруки такою, що припинена.
Зазначив, що 31 жовтня 2012 року він допустив порушення строку погашення чергового платежу за основнимзобов`язанням.
У договорі поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про його дію до виконання у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, за умовами договором сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою стаття 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Вважає, що банк був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя протягом шести місяців з 31 жовтня 2012 року, а тому зобов`язання ОСОБА_1 як поручителя за договором поруки припинилися за спливом вказаного строку.
Просив визнати договір поруки № 04-11720/1-4 від 28 вересня 2012 року припиненим та визнати поруки такою, що припинена.
Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 17 травня                  2018 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, позов ПАТ «Банк Національний кредит» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ «Банк Національний Кредит» заборгованість на суму 45 2160, 75 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Національний кредит» сплачений судовий збір в сумі 6 786,20 грн.
У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Національний кредит» про визнання недійсним договору поруки відмовлено.
У зустрічній позовній заяві третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Національний кредит», ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним відмовлено.
У зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Національний кредит», ОСОБА_1 , третя особа із самостійними вимогами: ОСОБА_3 , про визнання договору поруки припиненими та визнання поруки такою, що припинена, відмовлено.
Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали касаційні скаргу, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення,  ухвалити нове рішення про відмову у  задоволенні позовних вимог банку.
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня                 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. 
Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого               2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» про визнання недійсним договору поруки; позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки; позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит», ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання договору поруки припиненими та визнання поруки такою, що припинена призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                          В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук