Ухвала
Іменем України 
23 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 461/4489/19
провадження № 51-4509впа20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі – МК), щодо ОСОБА_5 з одного суду апеляційної інстанції до іншого, 
встановив:
У провадженні Львівського апеляційного суду перебувають матеріали адміністративної справи про порушення митних правил від 16 лютого 2019 року №0847/20900/19, заведеної за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 . 
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про направлення вищезазначених матеріалів справи про адміністративне правопорушення з одного суду апеляційної інстанції до іншого. 
В обґрунтування клопотання, адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 зазначає про місце проживання останнього, яке знаходиться в межах територіальної юрисдикції Харківського апеляційного суду, як на винятковий випадок, передбачений ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), для передачі вищезазначених матеріалів справи про адміністративне правопорушення до іншого суду апеляційної інстанції. 
Крім того, адвокат ОСОБА_4 посилається на зростаючий рівень захворюваності в Україні на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, та, у зв`язку з цим, зазначає про недопустимість нехтуванням заходами безпеки, з огляду на те, що міста Харків та Львів знаходяться в “помаранчевих зонах” (у відповідності до класифікації, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 “Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2”), а Пустомитівський та Перемишлянський райони Львівської області віднесені до “червоної зони”, що позбавляє ОСОБА_5 брати участь в апеляційному розгляді.
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.
Перевіривши викладені у клопотанні доводи та наявні у суду матеріали провадження, дослідивши інформацію щодо стану розгляду справи про адміністративне правопорушення, надану Львівським апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, відповідно до ч. 1 ст.2 КУпАП.
Згідно положень ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Вирішення питання про направлення справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також 
з одного суду апеляційної інстанції до іншого не врегульовано нормами діючого Кодексу України про адміністративні правопорушення
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства 
є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Положеннями статті 287 та 294 КУпАП забезпечено право на оскарження постанови 
по справі про адміністративне правопорушення, а також врегульовано порядок такого оскарження. 
Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, 
що пред`являється особі.
Європейський суд з прав людини у справі "Надточій проти України" зазначив, що для вирішення питання про застосування статті 6 Конвенції в частині "кримінального   обвинувачення" Суд керувався трьома альтернативними критеріями, закріпленими              у його практиці (див.  "Енгель та інші проти Нідерландів" (Engel and Others v. the Netherlands), рішення від 8 червня 1976 року, Серія A N 22,  ст.  35,  п.  82;  "Равнсборг проти Швеції" (Ravnsborg v. Sweden), рішення від 23 березня 1994 року, Серія A N 283-B,  ст. 28 
п. 30;  та "Путц проти Австрії" (Putz  v.  Austria),  рішення  від 22 лютого  1996  року,  Reports of Judgments and Decisions 1996-I, с. 324, п. 31). 
Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про  адміністративні правопорушення.
Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 за своєю суттю  
є кримінальною, адміністративне правопорушення фактично має  кримінальний  характер, згідно практики ЄСПЛ,  та  повністю підпадає під гарантії статті 6 Конвенції.
Положенням ч. 1 ст. 34 КПК визначено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, 
що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. Крім того, 
у вказаній статті передбачені виняткові підстави для передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду. Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
З копії протоколу про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, наданої Львівським апеляційним судом, вбачається, що фактичне місце проживання ОСОБА_5 , з його слів, знаходиться в АДРЕСА_1 . Однак, інспектор прикордонного контролю ОСОБА_6 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, проживає у місті Мостиська за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 8, а адміністративне правопорушення здійснено на пункті пропуску “Шегині-Медика” митний пост “Мостиська” Львівської митниці ДФС, що являється територіальною юрисдикцією Львівського апеляційного суду.
Водночас, доводи захисника ОСОБА_4 про неможливість ОСОБА_5 брати участь в апеляційному перегляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо нього по причині зонування міст України у зв`язку з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів вважає непереконливими, з огляду на зміст ст. 366 КПК, яка передбачає можливість проведення судового провадження в режимі відеоконференції.
Отже, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК, для передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК щодо ОСОБА_5 
з одного суду апеляційної інстанції до іншого, при перевірці клопотання, колегією суддів не встановлено, як і не встановлено виняткових випадків для такої передачі. 
Таким чином, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах 
ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, 
постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК, щодо ОСОБА_5 з одного суду апеляційної інстанції до іншого залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1 	          ОСОБА_2 	   ОСОБА_3