Дата документу  Справа № 333/1219/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/1291/20                                                 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/307/20                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 липня 2020 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника - адвоката Травянко І.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 квітня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за  адресою:   АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 29.02.2020 року о 01 годині 20 хвилин, по вул. Броньова біля буд. 16 в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці ока, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, відмовився, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП. 

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду незаконна і підлягає скасуванню виходячи з наступного. Так, 29.02.2020 року його дійсно зупинили працівники поліції, та пред`явили вимогу пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак він відмовився у зв`язку з тим, що поспішав до хворої дитини. Після чого, 29.02.2020 року об 09-50 год. він добровільно пройшов огляд,за результатами якого він не перебував у стані сп`яніння, однак суд не взяв до уваги зазначений висновок. Посилаючись на норми КУпАП та Інструкцію вказує, що в протоколі не зазначено, що працівник поліції, який складав протокол має спеціальні знання для визначення ознак наркотичного сп`яніння, також відсутнє посилання на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням технічних засобів. Звертає увагу, що суд оголосив постанову без стягнення у вигляді позбавлення права керування, а в копії постанови, яка була видана ОСОБА_1 , стягнення було змінено на позбавлення такого права. Просить постанову суду скасувати, та прийняти нове законне рішення. 

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Травянко І.В. на підтримку доводів та вимог апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

       Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266030 від 29 лютого 2020 року (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 29.02.2020 р. (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 29.02.2020 року, які були присутні під час проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4,5), рапортом працівника поліції від 29.02.2020 року (а.с. 6) даними відеофіксації події. 

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом перевірено доводи апеляції щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння з підстав відсутності пропозиції з боку працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, що не можна взяти до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки, як слідує із направлення на огляд (а.с. 3), були виявлені ознаки того, що  ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками саме наркотичного спяніння, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджується відеозаписом, який долучений до протоколу.

Відповідно до п.7 розділу 3 зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язкове, і саме тому, ОСОБА_1 поліцейські пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що відповідає вимогам цієї Інструкції, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.
Аналізуючи доводи апеляції варто зазначити, що послідуюче проходження медичного огляду в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР, в даному випадку за наявності інших обставин, не виключає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наданий апелянтом висновок про проходження за власною ініціативою медичного огляду не можна взяти до уваги і з підстав, передбачених ст. 266 КУпАП, оскільки огляд проведений поза межами встановленого ч.4 ст. 266 КУпАП терміну.

На оглянутому відеозаписі чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 підтвердив, що дії працівників поліції були направлені на проведення візуального огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тому, апеляційний суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння доведений.

Посилання в апеляції, що судом було оголошено постанову без стягнення у вигляді позбавлення права керування спростовуються відеозаписом судового засідання, який міститься в матеріалах справи (а.с. 28). 

       Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 квітня 2020 року, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник