ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 р. 	Справа № 524/3678/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Катунова В.В. ,  Бершова Г.Є. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2020, суддя Вінтоняк Н.Д., по справі № 524/3678/20
за позовом       ОСОБА_1  
до     Департаменту патрульної поліції ,     Батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ,     Інспектора батальйону №1 роти №1 батальйону патрульної поліції у м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Клименко Ангеліни Олександрівни                   
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора батальйону № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Клименко А.О. серії ЕАМ № 2075282 від 16.06.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.07.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог позивач посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
У судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судовим розглядом, 16.06.2020 інспектором батальйону № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Клименко А.О. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2694081, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.
За даними оскаржуваної постанови, позивач 16.06.2020, керуючи автомобілем Mazda 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 на 64 км. автодороги М-22 Полтава - Олександрія рухався зі швидкістю 80 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 30 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.
Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TruCAM серійний номер TC003091.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Судовим розглядом встановлено, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCAM серійний номер 003091.
На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відеозапис, відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 80 км/год на а/д М22 Полтава Олександрія 64 КМ. с. Андрійки в зоні дії знаків 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» та 5.45 «Початок населеного пункту».
Із дослідженої у судовому засіданні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності встановлено, що остання містить посилання на відповідний технічних засіб, а саме вказано, що вимір проводився приладом TC 003091.
Отже, керування позивачем 16.06.2020 транспортним засобом зі швидкістю 80 км/год. та, як наслідок, порушення ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами.
Крім того, позивачем на підтвердження доводів щодо протиправності притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення надано відеозапис із відеореєстратора, закріпленого на лобовому склі транспортного засобу позивача.
Втім, дослідженим у судовому засіданні вказаним відеозаписом висновки щодо вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не спростовуються.
Стосовно посилань позивача на допущені інспектором поліції порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення органами Національної поліції здійснюється в порядку, визначеному розд. IV КУпАП.
Так, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачений гл. 22 КУпАП.
Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Дослідженим у ході судового розгляду справи відеозаписом фіксації правопорушення спростовуються доводи позивача щодо недотримання інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Доводи позивача стосовно порушення інспектором поліції його права на правову допомогу не знайшли підтвердження у ході судового розгляду справи, оскільки відповідно до пояснень позивача клопотання щодо відкладення розгляду справи, необхідності залучення до участі адвоката Носулем С.А. не заявлялись.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно розглянуто справ про адміністративне правопорушення у скороченому провадженні на місці вчинення правопорушення без складання протоколу та винесено постанову про притягнення особи до відповідності.
Із запереченнями позивача щодо суті зафіксованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, обґрунтованими порушеннями з боку відповідача при вимірюванні швидкості руху за допомогою TruCam, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Так, відповідно до інструкції по експлуатації «Laser Technology, Inc. Руководство по TruCam» лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізнює режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
З відстані у 350-400 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.
Отже, у даному випадку фіксація правопорушення здійснена на дозволеній інструкцією з експлуатації відстані при достатньому освітленні. 
Із наданого фотознімку можливо ідентифікувати марку державний номерний знак транспортного засобу, швидкість руху якого зафіксованого інспектором за допомогою TruCam.
Доводи позивача щодо невірного вимірювання інспектором швидкості руху за допомогою TruCam, внаслідок того, що лазерний пристрій тримався у руках, а не був закріплений, колегією суддів не приймаються, оскільки у ході судового розгляду встановлено використання відповідачем лазерного вимірювача з дотриманням інструкції по експлуатації.
Стосовно посилань позивача на те, що дані з приладу TruCAM з серійним номером ТС 003091 не можна вважати належними доказами, оскільки прилад не пройшов державну експертизу, колегія суддів зазначає наступне.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.
Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.
Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.
Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.
Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11928, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 25.09.2018, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20, є придатним до застосування.
Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc  підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про метрологіюта метрологічнудіяльність» від 05.06.2014 № 1314-VI законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Нормами вищезазначеного закону не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.
Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 22.02.2019 № 3423-07/8165-03 для вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних встановлено міжповірочний інтервал 1 рік.
Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17955 підтверджено, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС003091 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, свідоцтво чинне до 24.12.2020.
Отже, прилад TruCAM LTI 20/20 № ТС003091 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Беручи до уваги викладені вище обставини та враховуючи доведеність у ході судового розгляду справи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення особи до відповідності.
Таким чином, суд першої інстанції суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, з огляду на що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2020 по справі № 524/3678/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    Г.Є. Бершов