ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 вересня 2020 року                                                                м.Суми
                                                       Справа №1806/2-3428/11 
                                                       Номер провадження 22-ц/816/81/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
       сторони: 
позивач – Кредитна спілка «Громадська каса»,
відповідачі – ОСОБА_1 , правонаступниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Лисенко Галиною Костянтинівною 
на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2012 року, ухвалене у складі судді Князєва В.Б., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В:
       У липні 2011 року кредитна спілка «Громадська каса» (далі - КС «Громадська каса») звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивує тим, що члену КС «Громадська каса» ОСОБА_1 згідно кредитної угоди № 2609 від 26 березня 2008 року був наданий короткостроковий кредит на споживчі цілі у розмірі 4000 грн 00 коп. на строк 365 днів, враховуючи день видачі 26 березня 2008 року та день його повернення 25 березня 2009 року з фіксованою процентною ставкою 42% річних на умовах сплати щомісячно. Відповідно до п. 2.2.4 кредитної угоди в разі порушення позичальником строку погашення зобов`язань більш, ніж на 30 днів, відсотки по кредиту збільшуються і їх подальше нарахування проводиться, виходячи зі ставки 72% річних. Поручителями за вказаним кредитним договором виступили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У зв`язку з порушенням термінів внесення чергових платежів по сплаті кредиту та нарахованих процентів, відповідачам були надіслані претензії. Станом на 30 квітня 2010 року загальна сума заборгованості становить 19378 грн 52 коп., яка складається з: 3920 грн 23 коп. заборгованість по короткостроковому кредиту; 5103 грн 82 коп. – прострочений борг за стандартною процентною ставкою; 10354 грн 47 коп. – пеня.
Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь КС «Громадська каса» борг за кредитним договором в сумі 19378 грн 52 коп.; стягнути з поручителя ОСОБА_5 кошти в сумі 451 грн 20 коп. згідно п. 2.4 угоди поруки до кредитної угоди № 2609 від 26 березня 2008 року; та судові витрати.
       Ковпаківський районний суд м. Суми заочним рішенням від 13 березня 2012 року позов КС «Громадська каса» задовольнив повністю.
       Стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь КС «Громадська каса» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 378 грн 52 коп.
       Стягнув зі ОСОБА_5 на користь КС «Громадська каса» кошти в сумі 451 грн 20 коп. згідно п. 2.4 угоди поруки до кредитної угоди № 2609 від 26 березня 2008 року.
       Стягнув з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в дольовому порядку судовий збір у сумі 198 грн 30 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн на користь КС «Громадська каса», а всього 318 грн 30 коп., тобто по 106 грн 60 коп. з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та 109 грн 11 коп. зі ОСОБА_5 .
       Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 21 листопада 2016 року замінив стягувача у виконавчому провадженні № 43148621 про примусове стягнення з ОСОБА_1 боргу – КС «Громадська каса» на його правонаступника ОСОБА_6 ; замінив стягувача у виконавчому провадженні № 33309581 про примусове стягнення з ОСОБА_4 боргу – КС «Громадська каса» на його правонаступника ОСОБА_6 ; замінив стягувача у виконавчому провадженні № 33416267 про примусове стягнення з ОСОБА_5 боргу – КС «Громадська каса» на його правонаступника ОСОБА_6 (а. с. 135, Т. 1).
       Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 22 серпня 2017 року замінив стягувача у виконавчому провадженні № 43148621 про примусове стягнення з ОСОБА_1 боргу – ОСОБА_6 на його правонаступника ОСОБА_7 ; замінив стягувача у виконавчому провадженні № 33309581 про примусове стягнення з ОСОБА_4 боргу – ОСОБА_6 на його правонаступника ОСОБА_7 ; замінив стягувача у виконавчому провадженні № 33416267 про примусове стягнення з ОСОБА_5 боргу- ОСОБА_6 на його правонаступника ОСОБА_8 (а. с. 168, Т. 1).
Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 25 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заочного рішення у вказаній справі відмовив.
Сумський апеляційний суд постановою від 21 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнив; заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2012 року скасував в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_4 , та ухвалив в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову КС «Громадська каса» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовив. 
Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 05 листопада 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заочного рішення у вказаній справі відмовив.
               В апеляційній скарзі   ОСОБА_1 , поданій від її імені представником – адвокатом Лисенко Г.К., посилаючись на порушення судом норм процесуального права,просить рішення суду скасувати.
       В доводах апеляційної скарги зазначає, що в позику надавалося 4000 грн, а позивачем вказана по позиці сума заборгованості - 3920 грн, що свідчить про те, що ОСОБА_1 частину позики погасила, проте це документально позивачем не підтверджено. Вказує, що ордерів або квитанцій про внесення ОСОБА_9 коштів немає, хоча з поданих документів вбачається, що 80 грн було погашено.
       Від КС «Громадська каса» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін. Зазначає, що жодних погашень по кредиту ОСОБА_9 не здійснювала. 
               Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2  та її представника адвоката Лисенко Г.К., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
       Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що члену кредитної спілки «Громадська каса» ОСОБА_1 , реєстраційний № 1377, згідно кредитної угоди № 2609 від 26 березня 2008 року був наданий короткостроковий кредит на споживчі цілі у розмірі 4000 грн на строк 365 днів, враховуючи день видачі – 26 березня 2008 року та день його повернення – 25 березня 2009 року з фіксованою процентною ставкою 42 % річних на умовах сплати щомісячно (а. с. 20-23, Т. 1).
Відповідно до п. 2.2.4 кредитної угоди в разі порушення позичальником строку погашення зобов`язань більш ніж на 30 днів, відсотки по кредиту збільшуються і їх подальше нарахування проводиться, виходячи зі ставки 72% річних.
Пунктом 2.3.3 кредитної угоди в разі порушення позичальником строку погашення кредиту більш ніж на __ днів відсоткова ставка по кредиту, яка вказана в п. 2.2.3 збільшується на 1%, починаючи від дня, коли настав строк платежу кредиту згідно графіку (зобов`язань) вказаного в додатку № 2 до цієї угоди. 
Кредит був виданий ОСОБА_1 готівкою з каси КС «Громадська каса» (а. с. 26, Т. 1).
Поручителями за вказаною кредитною угодою виступили ОСОБА_4 та ОСОБА_10  (а. с.  23 – на звороті; 24, Т. 1).
ОСОБА_1 належним чином своїх зобов`язань за кредитною угодою не виконувала. 
У березні 2011 року КС «Громадська каса» направила відповідачам претензії щодо повернення суми боргу за кредитом (а. с. 27-29, Т. 1).
Загальний розмір заборгованості за кредитною угодою становить 19378,52 грн і складається з: 3920,23 грн – заборгованості по короткостроковому кредиту; 5103,82 грн - простроченої заборгованості (станом на 15 червня 2011 року); 10354,47 грн – пені згідно п. 2.3.3 кредитної угоди (станом на 01 серпня 2009 року) (а. с. 30, Т. 1).
За п. 2.4 угоди поруки від 26 березня 2008 року, якщо поручителі не виконують свої обов`язки за цією угодою протягом десяти календарних днів з дня одержання від кредитора повідомлення, то вони додатково сплачують кредитору 5% від простроченої суми (загальної суми боргу) (а. с. 24 том 1), що складає 451,20 грн.
       Задовольняючи позов КС «Громадська каса» в повному обсязі, суд першої інстанції з врахуванням положень ст.ст. 526, 611, ч. 1 ст. 625, ч. 1 ст. 554 ЦК України вважав доведеними наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь позивача.
Проте повністю погодитися з такими висновками місцевого суду не можна, виходячи з наступного.
За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
       Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами   (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       З матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованості по кредиту становить 3920 грн. 23 коп., доказів погашення якої відповідачами суду не надано.
       Стосовно нарахування заборгованості по процентам, колегія суддів зазначає наступне.
       З кредитної угоди вбачається, що кредит надавався на строк з 26 березня 2008 року по 25 березня 2009 року включно зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на рівні 42% річних, при цьому в разі порушення позичальником строку погашення зобов`язань більше ніж на 30 днів, подальше нарахування відсотків здійснюється, виходячи з процентної ставки 72% річних на залишок кредиту.
Позивачем до позову було додано розрахунок по процентам, виходячи з процентної ставки 72% річних станом на 15 червня 2011 року. Проте нарахування заборгованості по процентам в зазначеному розмірі після закінчення строку дії кредитного договору (після 26 березня 2009 року) є безпідставним. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Виходячи з наведених норм, нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору (26 березня 2009 року) припинилося, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам за період з 26 березня 2009 року по 15 червня 2011 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
       Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.
       За таких обставин заборгованість по процентам, обрахованим з підвищеної процентної ставки (72% річних), з врахуванням того, що відповідно до п. 2.2.4 кредитної угоди їх нарахування у вказаному розмірі проводиться у разі порушення позичальником строку погашення зобов`язань більше ніж 30 днів, становить за період з 26 травня 2008 року по 25 березня 2009 року 2350 грн 84 коп. (3920 грн 23 коп. х 72% : 365 х 304 дні).
        Не можна погодитись і з рішенням суду в частині стягнення з ОСОБА_1 пені, передбаченої п. 2.3.3 кредитної угоди в сумі 10354 грн 47 коп.
У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
З змісту п. 2.3.3 кредитної угоди вбачається, що в разі порушення позичальником строку погашення кредиту, відсоткова ставка по кредиту, яка вказана в п. 2.3.3 збільшується на 1% , починаючи від дня, коли настав строк платежу кредиту згідно графіку (зобов`язань) вказаного в додатку № 2 до цієї угоди, проте у вказаному пункті не вказано (не заповнене відповідне значення) кількості днів порушення строку погашення кредиту, хоча така умова цим пунктом договору передбачена. 
За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони узгодили вказану умову кредитного договору, відтак вимоги про стягнення пені в сумі 10354 грн 47 коп. є необґрунтованими.
Таким чином загальний розмір заборгованості позичальника за вказаним кредитним договором становить 6271 грн 07 коп. (3920,23+2350,84).
Згідно актового запису про смерть № 2720 від 30 грудня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 212. Т. 2). Спадщину після померлої ОСОБА_1 прийняли її діти – дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 (а. с. 20-38, Т. 3). 
Сумський апеляційний суд ухвалою від 27 липня 2020 року залучив до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 40, Т. 3).
У відповідності до вимог ч.ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право спадщину.
У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. 
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 
З матеріалів справи вбачається, що свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не одержані.
В даній справі позов КС «Громадська каса» заявлено до ОСОБА_9 з підстав невиконання нею взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені судом до участі в справі, як правонаступники ОСОБА_9 , на виконання вимог ст. 55 ЦПК України, оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини. Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції невірно визначено суму заборгованості за кредитним договором, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 . В той же час, колегія суддів не може стягнути іншу суму заборгованості з правонаступників ОСОБА_1 , оскільки вимоги до спадкоємців померлого боржника щодо повернення кредитної заборгованості повинні бути заявлені з інших підстав, які передбачені статтями 1281, 1282 ЦК України. Крім того в даному випадку кредитор має право на захист порушеного права, але в інший спосіб: шляхом звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості померлого боржника з його спадкоємців шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Виходячи з наведеного, на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог КС «Громадська каса» про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_1 з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову КС «Громадська каса» до ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п.4; 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Лисенко Галиною Костянтинівною задовольнити частково.
Заочне рішення  Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 березня 2012 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
У задоволенні позову Кредитної спілки «Громадська каса» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повне судове рішення складено 17 вересня 2020 року.

Головуючий                                                                Т.А. Левченко

Судді:                                                                        В.І. Криворотенко

                                                                                С.С.Ткачук