ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2020 р.           Справа№ 910/6915/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Дідиченко  М.А.
суддів:            Калатай Н.Ф. 
          Кропивної Л.В. 

при секретарі:          Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 року про повернення позовної заяви
у справі №910/6915/20 (суддя Селівон А.М.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна"
до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"
про стягнення 29 079,65 грн., -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Короткий зміст позовних вимог

На розгляд Господарського суду міста Києва надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 29 079,65 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на той факт, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну страхувальника позивача завдано матеріальної шкоди, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування за Договором добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018 року, в зв`язку чим на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу MAN 8.224, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Акціонерна страхова компанія "Омега" згідно полісу  серії АК № 8846610, позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування в сумі 29079,65 грн. в порядку суброгації.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 залишено позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:
- подання до суду належним чином засвідчених копій невід`ємної частини Договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018 року - Умов страхування автотранспорту до вказаного Договору;
- подання до суду належним чином засвідченої копії полісу серії АК № 8846610 або витягу з бази МТСБУ щодо даного полісу. 

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 року позовну заяву повернуто без розгляду.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позивачем не було усунено всіх недоліків, що були зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 року, а саме не надано належним чином засвідченої копії "Умов страхування автотранспорту" Договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018 року, про які, як невід`ємну частину єдиного договору, зазначається в п.6.5 "Базових умов" вказаного правочину (або письмових пояснень в разі неможливості надання), що є підставою для повернення позовної заяви позивачу у відповідності до ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 року у справі № 910/6915/20 та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на виконання вимог ухвали суду від 21.05.2020 позивачем було надано клопотання, до якого доданок копію «Базові умови» договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неуважно розглянуто форму та зміст договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018, адже даний договір і є «Базовими умовами», а додатком до нього є додаток № 1, який є невід`ємною частиною базових умов договору та «Особливі умови» як роз`яснення до договору. Тобто, за твердженням апелянта, ним надано всі наявні сторінки даного договору, відповідно до якого укладено угоду між стартовиком та страхувальником.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/6915/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Кропивна Л.В., Калатай Н.Ф.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6915/20 та призначено до розгляду на 02.09.2020.

Явка представників сторін

Представники позивача та відповідача  у судове засідання 02.09.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи останні були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Оскільки позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 02.09.2020 за відсутності представників позивача та відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Так, позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам, передбаченим статтею 162 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
За змістом частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).
Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Колоннейд Україна" подало до Господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 29 079,65 грн. страхового відшкодування.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 залишено позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" без руху, встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:
- подання до суду належним чином засвідчених копій невід`ємної частини Договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018 року - Умов страхування автотранспорту до вказаного Договору;
- подання до суду належним чином засвідченої копії полісу серії АК № 8846610 або витягу з бази МТСБУ щодо даного полісу. 
Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 01.06.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 21.05.2020 року позивачем подано клопотання №L25982 від 25.05.2020 року щодо усунення недоліків позовної заяви з доданими до нього документами.
Як вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, позивачем в порушення вимог ухвали суду від 21.05.2020 про залишення позовної заяви без руху не надано належним чином засвідченої копії "Умов страхування автотранспорту" Договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018 року, про які, як невід`ємну частину єдиного договору, зазначається в п.6.5 "Базових умов" вказаного правочину (або письмових пояснень в разі неможливості надання).
Однак, як вбачається з клопотання про усунення недоліків позовної заяви, яке було подано до суду першої інстанції, позивачем надано копію "Базові умови" Договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018 року, копію додатку № 1 до вказаного договору, "Особливі умови" Договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018 року.
Як зазначає позивач, ним надано всі наявні у нього сторінки даного договору добровільного страхування, відповідно до якого було укладено угоду між страховиком та страхувальником.
У тексті позовної заяви відсутні посилання позивачем на Умови страхування автотранспорту, як невід`ємної частини договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018, які суд першої інстанції зобов`язав надати позивача в ухвалі від 21.05.2020.
Як вбачається з тексту позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається лише на договір страхування автотранспорту № CAS0040227 від 24.01.2018, належним чином засвідчена копія якого була долучена позивачем разом з клопотанням на виконання вимог ухвали суду від 21.05.2020 про залишення позовної заяви без руху.
Колегія суддів відзначає, що постановивши ухвалу про залишення позовної заяви без руху та визначивши спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання позивачем додаткових доказів, про які не було зазначено у позовній заяві, судом першої інстанції фактично надано оцінку обставинам, викладеним позивачем та доданим до позовної заяви доказам.
Частинами 2, 3     статті 164 Господарського процесуального кодексу України     встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Згідно з ч. 1, 2,     ст. 91 ГПК України     письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Положеннями п. 5 ч. 3     ст. 162 ГПК України     унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.
Відповідна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №918/1/18.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував, що законодавець передбачив можливість проведення підготовчого провадження, завданнями якого відповідно до     статті 177 Господарського процесуального кодексу України, є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, тощо.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.
Враховуючи приписи вищезазначених норм процесуального закону, суд першої інстанції міг і повинен був з`ясувати всі необхідні обставини та витребувати у сторін всі необхідні докази у процесі підготовчого провадження, а також у підготовчому засіданні.
Натомість судом першої інстанції передчасно (на стадії відкриття провадження у справі) надано оцінку доданим до позовної заяви доказам та визнано їх недостатніми, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про невідповідність позовної заяви вимогам статей 162, 164 ГПК України і наявності підстав для залишення позовної заяви без руху та в подальшому повернення позовної заяви на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року     суди застосовують при розгляді справ     Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод     та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що     ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     від 04.11.1950 містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В  :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 року у справі № 910/6915/20 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 року у справі № 910/6915/20 скасувати. 
3. Матеріали справи № 910/6915/20 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 07.09.2020 р.

Головуючий суддя                                                            М.А. Дідиченко 

Судді                                                                                Н.Ф. Калатай

                                                                                Л.В. Кропивна