Постанова
Іменем  України 
01 липня 2020 року
м. Київ
справа № 636/4307/16-ц
провадження № 61-1751св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року в складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Котелевець А. В., Тичкової О. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 409 339, 62 гривень.
Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 26 грудня 2017 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 409 339, 62 гривень, а також 4 593, 39 гривень судового збору.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року на підставі частини другої статті 358 ЦПК України відмовлено в відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 . 
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, при цьому відповідач був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, а доказів пропуску цього строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили він не надав.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що наведені ним в апеляційній скарзі причини пропуску строку на апеляційне провадження є поважними, оскільки вони обумовлені бездіяльністю суду апеляційної інстанції, яка полягала в ненаправленні йому копії ухвали про повернення апеляційної скарги від 18 червня 2018 року, про існування якої він дізнався лише 13 листопада 2019 року. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.  
17 лютого 2020 року справа № 636/4307/16-ц надійшла до Верховного Суду.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються          у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Установлено, що заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області було ухвалено 26 грудня 2017 року, повний текст рішення складено 05 січня 2018 року.
24 січня 2018 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення, у прийнятті якої ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 лютого 2018 року відмовлено.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 грудня 2017 року залишено без задоволення.
02 травня 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 повторно подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2018 року було визнано неподаною та повернуто у зв`язку з несплатою судового збору.
02 грудня 2019 року ОСОБА_2 втретє подав апеляційну скаргу на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 грудня 2017 року.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 
1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 
2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Принцип правової визначеності - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.
При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.
Ураховуючи те, що ОСОБА_2 з апеляційною скаргою на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 26 грудня 2017 року, переглянуте за його заявою, яка ухвалою суду першої інстанції від 04 квітня 2018 року залишена без задоволення, звернувся після спливу визначеного законом одного року з дня постановлення цієї ухвали, доказів можливості застосування до даних правовідносин положень пунктів 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України заявник не надав, правильним є висновок апеляційного суду про відмову в відкритті апеляційного провадження. 
Наведені в касаційній скарзі доводи заявника про те, що копію ухвали апеляційного суду від 18 червня 2018 року про повернення його апеляційної скарги не було направлено на його адресу не впливають на правильність оскаржуваної ухвали апеляційного суду, оскільки за встановлених частиною другою статті 358 ЦПК України умов суд відмовляє в відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку, тобто такий строк не може бути поновлений, якщо заявник був повідомлений про розгляд справи та не довів обставин непереборної сили, які завадили йому звернутися з апеляційною скаргою раніше.
При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, про розгляд справи         в суді першої інстанції ОСОБА_2 був повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки, а виникнення обставин непереборної сили він не довів.
Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ОСОБА_2 своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, заявник не надав.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права   і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті  і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
З огляду на викладене, оскільки оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає,колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд  у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов

                                                                                                            С. О. Карпенко

                                                                                                            В. А. Стрільчук