ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року		Справа № 460/2106/19 пров. № 857/13778/19	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Большакової О.О., Мікули О.І.,
при секретарі судового засідання - Пильо І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року (суддя Борискін С.А., м.Рівне, повний текст складено 21 жовтня 2019 року) у справі за позовом Головного управління ДФС у Рівненській області (правонаступник - Головне управління ДПС у Рівненській області) до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом, -
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Головне управління ДФС у Рівненській області (далі - Головне управління) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з позивача до бюджету податкового боргу в сумі 46816,28 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права та окремі обставини справи вказує, що податкові повідомлення-рішення (далі - ППР), на підставі яких виник податковий борг, відповідачем не отримувались у встановлений законом спосіб, крім того їй не було відомо про обставини перевірки на підставі якої відповідні ППР прийняті.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав. 
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи, податковий борг відповідача в сумі 46816,28 грн повністю підтверджено і доказів сплати чи часткового погашення заборгованості відповідачем не надано.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що за даними податкового обліку позивача за нею рахується податковий борг в загальному розмірі 46816,28 грн, у тому числі:
з податку на додану вартість (далі - ПДВ) із ввезених на територію України товарів у сумі 32186,19 грн;
з мита на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами у сумі 14630,09 грн.
Вказані обставини підтверджуються: довідкою про стан розрахунків з бюджетом згідно карток особових рахунків від 01.08.2019, розрахунком виникнення податкової заборгованості по нарахованих (донарахованих) сумах згідно карток особових рахунків відповідача від 01.08.2019, витягом з картки особового рахунку платника податків, ППР від 25.04.2019 №№0005321304, 0005311304 з доказами їх надіслання/вручення відповідачу, актом від 16.04.2019  №838/17-00-13-04/ 3520514447 про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 21.09.2018 №UA205090/2018/077903 (а.с.6-7, 9, 12-18).
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За змістом пункту 54.1 статті 54 ПК, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Враховуючи вимоги пункту 56.11 статті 56 ПК грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
Разом з тим, у відповідності до пункту 57.3 статті 57 ПК у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно із пунктом 54.5 статті 54 даного Кодексу, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Як закріплено у пунктах 59.1, 59.5 статті 59 ПК у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Контролюючим органом була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога форми «Ф» від 13.05.2019 №3690-17 на суму податкового боргу 46816,28 грн, яка не була задоволена і у встановленому порядку не оскаржувалась (а.с.8).
Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем оскаржувались у судовому порядку ППР №№0005321304, 0005311304 на підставі, яких виник розглядуваний у цій справі податковий борг у сумі 46816,28 грн. За наслідками такого судового оскарження постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - Головне управління-1) задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 травня 2020 року в справі №460/3757/19 скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління-1 про визнання протиправними та скасування ППР відмовлено.
Відтак вказані грошові зобов`язання за ППР №№0005321304, 0005311304 вважаються узгодженими і підстави для їх несплати відсутні.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС. 

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 8 вересня 2020 року.