ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2020 р.           Справа№ 910/19006/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Грека  Б.М.
суддів:            Демидової А.М. 
          Остапенка О.М. 
 
за участю	секретаря судового засідання Ковган О.І.	
за участю представників	відповідно до протоколу судового засідання від 14.09.2020	
розглянувши апеляційну скаргу	 Головного управління ДПС у місті Києві	
на ухвалу	Господарського суду міста Києва від 23.06.2020	
у справі	№910/19006/19 Господарського суду міста Києва 	
за заявою	Дочірнього підприємства «Агроцентр Україна»	
про	банкрутство	

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 (суддя Пасько М.В.) визнано кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтен Груп»: Дочірнє підприємство "Агроцентр Україна" на суму 55.045.265, 08 грн. - вимоги четвертої черги; Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроцентр Україна" на суму 190.014.576, 63 грн. - вимоги четвертої черги. Затверджено реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтен Груп" на загальну суму 245.059.841,71 грн. Відмовлено ГУ ДПС у м. Києві у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтен Груп" на суму 1.202, 26 грн. Зобов`язано розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду. Встановлено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 15.07.2020. Зобов`язано кредиторів особисто або в особі їх керівних органів забезпечити участь своїх представників у зборах кредиторів. Визначено дату проведення підсумкового судового засідання у справі на 28.07.2020 о 10:20.
          Не погоджуючись з цією ухвалою, Головне управління ДПС у місті Києві подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020, в якій просить скасувати вказану ухвалу в частині відмови Головному управлінню ДПС у місті Києві у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтен Груп"  на суму 1.202, 26 грн.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 21.07.2020 справу передано колегії суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Копитова О.С., Демидова А.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 відкрите апеляційне провадження у справі №910/19006/19 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 у визначеному складі.
У зв`язку з відпусткою судді Копитової О.С., відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 14.09.2020 для розгляду справи №910/19006/19 визначено колегію суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Демидова А.М., Остапенко О.М.
Про час та місце судового засідання учасники були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій ухвали суду, і в судове засідання з`явились представники апелянта та заявника. 
Судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що учасники не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як учасники належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

1. Зміст обставин справи.
1.1. Дочірнє підприємство «Агроцентр Україна» (далі - Заявник) звернулося до суду з заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтен Груп» (далі - Боржник) оскільки останній неспроможний сплатити борг.
1.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/19006/19 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Струця Миколу Петровича (далі - Арбітражний керуючий).
1.3. 12.02.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр Україна» (далі - Товариство) надійшла заява з грошовими вимогами до Боржника на суму 190.014.576, 63 грн., яку прийнято до розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020.
1.4. 26.02.2020 від ГУ ДПС у м. Києві (далі - ДПС, Апелянт) надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 1.202, 26 грн.
1.5. 02.03.2020 від Арбітражного керуючого надійшов звіт за результатами розгляду грошових вимог до боржника, а 08.04.2020 - реєстр вимог кредиторів.

2. Зміст оскарженого судового рішення.
2.1. Розглянувши грошові вимоги кредиторів до боржника, суд встановив, що:
2.1.1. Визнанню кредитором до Боржника підлягають наступні кредитори:
- Заявник на суму 55 045 265, 08 грн. - вимоги четвертої черги;
- Товариство на суму 190 014 576, 63 грн. - вимоги четвертої черги.
Вимоги, вище зазначених, кредиторів документально підтверджені, а мотиви їх визнання судом підтверджуються письмовими поясненнями Арбітражного керуючого та наявними матеріалами справи.
2.1.2. Грошові вимоги ДПС на суму 1 202, 26 грн. не підлягають задоволенню, оскільки заборгованість сплачена боржником, що підтверджується квитанціями № 1110 від 17.03.2020 та № 401 від 19.06.2020.
2.1.3. Доказів наявності у боржника майна, що перебуває у заставі (іпотеці) на підставі інших господарських договорів, суду не подано.
2.1.4. Заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян до суду не надходили.
2.1.5. Станом на день проведення судового засідання заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника не надійшло.
2.2. Зважаючи на викладене, посилаючись на приписи абзаців 1, 2 частини 8 статті 45, частини 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства, суд ухвалив, зокрема, визнати кредиторами Боржника: Заявника на суму 55 045 265, 08 грн. - вимоги четвертої черги; Товариство на суму 190 014 576, 63 грн. - вимоги четвертої черги. Затвердити реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтен Груп" на загальну суму 245 059 841,71 грн. Відмовити ДПС у визнанні кредитором Боржника на суму 1.202, 26 грн.

           3. Зміст та обґрунтування апеляційної скарги.
           3.1. ДПС просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 в частині відмови ДПС у визнанні кредитором Боржника на суму 1 202, 26 грн.
           3.2. ДПС зазначає, що її вимоги є конкурсними, тобто такими, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
           3.3. На грошові вимоги ДПС поширюється мораторій, а задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.
           3.4. У процедурі розпорядження майном боржник може задовольнити вимоги кредиторів у двох випадках:
          - якщо на такі грошові вимоги не поширюється дія мораторію;
          - якщо боржник задовольняє всі вимоги кредиторів.
          Втім, заборгованість в сумі 1 202, 26 грн. була сплачена в період розпорядження майном, а саме: 17.03.2020 та 19.06.2020, відтак такі дії боржника є неправомірними та такими, що порушують норми Кодексу України з процедур банкрутства.
           3.5. ДПС було сплачено судовий збір за подання заяви про визнання кредитором у розмірі 4 204 грн. Разом з тим, Арбітражним керуючим судовий збір у розмірі 4 202 грн. віднесено до першої черги задоволення вимог кредиторів. Оскільки оскаржуваною ухвалою відмовлено ДПС у визнанні кредитором Боржника на суму 1 202, 26 грн. (не враховуючи судовий збір) ДПС позбавлено права на першочергову задоволення витрат, пов`язаних із провадженням справи про банкрутство.
           3.6. Відповідно до даних інформаційної системи ІС «Податковий блок» за боржником обліковується податкова заборгованість у сумі 182, 26 грн., з яких податку на прибуток - 181, 71 грн. та з податку на прибуток іноземних юридичних осіб - 0, 55 грн., отже висновок суду про сплачену Боржником заборгованість є передчасним.
           3.7. Зважаючи на викладене, посилаючись на приписи частин 3, 5, 6, 7 статті 41, частини 1 статті 42, частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ДПС дійшла висновку, що неврахування судом порушень встановленої законодавством процедури погашення заборгованості та наявність у Боржника непогашеної заборгованості призвело до неправомірної відмови у визнанні ДПС кредитором Боржника.

           4. Зміст та обґрунтування відзиву Арбітражного керуючого на апеляційну скаргу.
           4.1. У повідомленні про розгляд кредиторських вимог Арбітражним керуючим було вказано, що заява ДПС подана у межах строку, передбаченого статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства. 
4.2. Виходячи із поданої заяви, у Боржника обліковується заборгованість у сумі 1 202, 26 грн., яка виникла у зв`язку з несплатою самостійно визначених контролюючим органом зобов`язань, штрафів та пені:
- борг з податку на прибуток у розмірі 1 201, 71 грн. (з яких 0, 00 грн. - основне зобов`язання, 1 190 грн. - штрафні санкції, 11, 71 грн. - пеня);
- борг з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 0, 55 грн. (з них 0, 50 грн. - основне зобов`язання, 0, 00 - штрафні санкції, 0, 05 - пеня).
4.3. Розпорядженням №1 про обмеження (вих. №02-01-910/19006/19-22-01-20-19 від 22.01.2020) керівнику Боржника було повідомлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 було запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
4.4. Повторним розпорядженням (вих. 02-01-910/19006/19-06-02-20-1 від 06.02.2020 було зобов`язано керівника Боржника враховувати мораторій на задоволення вимог кредиторів Боржника.
4.5. Разом з тим, Боржником погашено заборгованість перед ДПС, що підтверджується квитанціями №1110 від 17.03.2020 та №401 від 19.06.2020.
4.6. Зважаючи на приписи підпунктів 14.1.39, 14.1.137, 14.1.175 пункту 14.1. статті 14, підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.
4.7. Статтею 41 Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено наслідків недодержання Боржником вимог щодо мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема задоволення вимог одного з кредиторів, а ДПС не поверталась Боржнику сума сплачених коштів чи іншим шляхом не піднімалось питання щодо спростування такої дії Боржника.
4.8. Таким чином, Арбітражний керуючий, посилаючись на приписи статті 1, частин 1, 2, 3, 5 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, дійшов висновків, що місцевим господарським судом було законно відмовлено ДПС у визнанні кредитором Боржника на суму 1 202, 26 грн.
4.9. Враховуючи відмову у визнанні кредиторських вимог у сумі 1 202, 26 грн., відсутні правові підстави для включення 4 204 грн. грошових вимог ДПС до 1 черги реєстру вимог кредиторів Боржника. Крім того, зважаючи на приписи частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», ДПС було вправі звернутись до Боржника або Арбітражного керуючого з метою подання заяви про залишення без розгляду заяви про визнання кредиторських вимог, з метою подальшого повернення судового збору, оскільки подання такої заяви самим заявником виключає можливість повернення судового збору.
4.10. Податковий борг Боржника в сумі 181, 71 грн. виник після відкриття провадження у справі про банкрутство. Відтак, враховуючи приписи статті 1, частини 14 статті 39, абзацу 3 частини 8 статті 45, частини 4 статті 60, статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства, та зважаючи, що Апелянтом не подавався позов до Боржника у межах справи про банкрутство про стягнення поточних вимог, то вказані вимоги можуть бути розглянутими після визнання Боржника банкрутом, а наразі відсутні правові підстави для визнання грошових вимог ДПС до Боржника у сумі 182, 26 грн.
4.11. Зважаючи на викладене, Арбітражний керуючий просить залишити апеляційну скаргу ДПС без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін.

           5. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
5.1. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, що вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство, поширюється на задоволення вимог конкурсних кредиторів.
Так, відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
5.2. Разом з тим, в Кодексі України з процедур банкрутства закріплене право на задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені) з метою закриття ухвалою господарського суду провадження у справі про банкрутство.
Тобто, передбачається можливість задоволення боржником вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном за умови одночасного задоволення всіх визнаних судом у справі вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.
Відповідно до частини 7 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).
Для одночасного погашення всіх вимог кредиторів арбітражний керуючий зобов`язаний надати особі, яка виявила намір погасити вимоги кредиторів, реєстр вимог кредиторів.
У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.
5.3. Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій.
5.4. Разом з тим, заборгованість в сумі 1 202, 26 грн. була сплачена боржником в період розпорядження майном, отже, ці дії не можуть вважатись такими, що ґрунтуються на приписах закону.
5.5. Відповідно, висновки суду стосовно наявності підстав для відмови у визнанні Головного управління ДПС у місті Києві кредитором боржника не можуть вважатись правомірними. 
5.6. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.
Вказані вимоги судом попередньої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було дотримано.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 - задовольнити.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 - скасувати в частині відмови Головному управлінню ДПС у місті Києві у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтен Груп"  на суму 1.202, 26 грн.
Визнати Головне управління ДПС у місті Києві кредитором у справі №910/19006/19 на суму заборгованості в розмірі 1  202, 26 (одна тисяча двісті дві гривні 26 коп.) а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 4  204, 00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні).
Зобов`язати арбітражного керуючого включити зазначені вимоги до реєстру вимог кредиторів.
Матеріали справи №910/19006/19 повернути до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Грек 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                О.М. Остапенко