ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7865/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Одеської митниці Державної фіскальної служби
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 (головуючий суддя Озерянська С.І., повний текст складено 09.12.2019)
в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до відповідача Одеської митниці Державної фіскальної служби, правонаступником   якої є Одеська митниця Держмитслужби, про визнання протиправними та скасування рішень,- 
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "АТБ-Маркет", звернувся до суду з адміністративним позовом до  відповідача Одеської митниці ДФС (правонаступник Одеська митниця Держмитслужби), просив визнати протиправними та скасувати:
- рішення про коригування митної вартості товарів №UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року, 
- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500060/2019/00351 від 23.05.2019 року.
Позов обґрунтовано тим, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення  усі документи оформленні відповідно до вимог МК України, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять належні та повні відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Однак, відповідачем прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів № UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року за резервним методом та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500060/2019/00351 від 23.05.2019 року. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці ДФС №UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року. 
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС  № UA 500060/2019/00351 від 23.05.2019 року. 
Вирішено питання про судові витрати.
Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що позивач надав всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом – за ціною договору, тобто не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню, відмінного від основного  методу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що під час митного контролю товарів за митною декларацією від 23.05.2019  року № UA 500060/2019/014954 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачена необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних/аналогічних товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 МКУ – прийняття рішення про коригування митної вартості. Зазначає, що судом першої інстанції не застосовані положення  ч. 1, 4 ст. 337 МКУ. Посилається на те, що судом першої інстанції  не надано належної оцінки тому, що надані позивачем документи мають розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Вказані обставини зумовили митний орган витребувати у декларанта додаткові документи для встановлення митної вартості товарів. Однак в повному обсязі декларантом не було надано, витребуваних митницею, додаткових документів, що надало підстави для визначення митної вартості за резервним методом.
Позивачем до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що товар поставлявся на умовах FОВ/ СFR, тому обов`язок мінімального страхування не розповсюджується на позивача, оскільки умови поставки FОВ/ СFR не передбачають обов`язку страхування товару. У зв`язку з чим спростовується доводи відповідача, що невідповідність розміру страхування є розбіжністю в документах. Зазначає, що складові митної вартості визначені вірно. Загальна вартість товару за специфікацією складає 12  941,28дол США, на цю суму товар сплачено згідно платіжного документу від 29.05.2019. Однак, надати раніше ці документи відповідачеві було неможливо, оскільки вони не існували. Вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку про наявність розбіжностей, та безпідставно визначив митну вартість за резервним методом. 
У зв`язку з епідеміологічною ситуацією в Україні та карантином розгляд справи відкладався.
Учасники справи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що, відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками митного контролю відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500060/2019/00351 від 23.05.2019 року, які позивач вважає протиправними, оскільки до митного оформлення декларантом були подані всі документи, які підтверджують митну вартість товару, що визначена за основним методом. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Митного кодексу України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом 1 частини 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до частини 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 
- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, 
- документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;    
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;    
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 
- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;     
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:    
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;  
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);  
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);  
- виписку з бухгалтерської документації;   
- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;  
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;   
- копію митної декларації країни відправлення;   
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Матеріалами справи підтверджується, що 16.03.2015 року між ТОВ “АТБ-Маркет” та Union Source Co., LTD (Китай) укладений контракт № 2888-US/CN  на постачання продукції, відповідно до умов якого продавець зобов`язаний поставити (продати) товар, а покупець прийняти та оплати його вартість на умовах та за цінами вказаними у додатках та специфікаціях. 23.05.2019 року ТОВ “АТБ-Маркет” на підставі контракту від 16.03.2015 року № 2888-US/CN  на постачання продукції та специфікації від 01.04.2019 року  №  201 за митною декларацією №UA 500060/2019/014954 від 23.05.2019 року заявлено до митного оформлення товар –  посуд столовий для пиття механічного виготовлення, арт. US-B2715, чашка скляна з кришкою і трубочкою – 34056 шт., торгівельна марка – немає даних, виробник - Union Source Co., LTD, Китай.
Разом із ВМД № UA 500060/2019/014954 від 23.05.2019  року позивачем надані митному органу наступні документи: 
- зовнішньоекономічний контракт від 16.03.2015 року № 2888-US/CN, 
- специфікація від 01.04.2019 року  № 201, 
- декларацію про походження товару від 01.04.2019 року EA18US11051-1, 
- сертифікат якості від 01.04.2019 року,  
- рахунок-фактура від 01.04.2019 року № EA18US11051-1, 
- пакувальний лист від 01.04.2019 року  б/н, 
- коносамент від 05.04.2019 року № 598382351, 
- автотранспортна накладна від 23.05.2019 року № 017753, 
- договір транспортного експедирування від 09.04.2019 року № 88188, 
- рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця послуг договору про транспортно-експедиційні послуги від 23.05.2019 року № 438.1/19 та № 438/19, 
- договір страхування від 26.02.2019 року № 40-0197-19-00032, 
- страховий сертифікат від 18.04.2019 року  № 40-0197-19-00032/582.
У митній декларації від № UA 500060/2019/014954  від 23.05.2019  року декларантом зазначено митну вартість товару за ціною контракту (за основним методом), використовуючи відомості контракту – 1,2457 дол. США/кг нетто.
Водночас, за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації відповідачем   митним органом встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДФС раніше, а подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, зокрема, у наданих документах (контракті, інвойсі , пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової.  
У зв`язку із виявленими розбіжностями Одеська митниця  ДФС надала електронне повідомлення з вимогою про надання у 10-ти денний термін додаткових документів, а саме: 
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 
- копію митної декларації країни відправлення;          
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
При цьому, позивачем до Одеської митниці ДФС надано лист від 23.05.2019 року із поясненнями до якого додано: 
- прайс-лист виробника товару б/н від 20.03.2019 року,
- комерційна пропозиція б/н від 23.03.2019  року, 
- копія митної декларації країни відправлення №310120170519325697 від 01.04.2019 р. 
Натомість, за результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товару, відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500060/2019/00351 від 23.05.2019 року.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у рішенні про коригування митної вартості №UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019  митну вартість товару визначено за другорядним - резервним методом  на рівні — 2,72 дол. США/кг нетто, на підставі цінової інформації, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення ідентичних товарів - ВМД № UA 500010/2019/009098 від 14.04.2019 року,  у зв`язку із наступним.
Пунктом 4.3 зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2015 року № 2888-US/CN передбачено, що продавець відправляє покупцю оригінали документів на вантаж згідно пункту 3.1.2 після отримання оплати за вантаж, але згідно специфікації № 201 від 01.04.2019 року, що є невід`ємною частиною контракту, оплата за вантаж здійснюється протягом 5 банківських діб після митного оформлення.
Отже, на думку відповідача, надання до митного оформлення рахунку фактури (інвойсу) від 01.04.2019 року №EA18US11051-1, коносаменту від 05.04.2019 року № 598382351, сертифікату якості від 01.04.2019 року та пакувального листа від 01.04.2019 року б/н до моменту отримання їх оригіналів від продавця-нерезидента, враховуючи пункт 4.3 контракту викликає сумнів у достовірності наданих до митного оформлення документів, що виключає можливість перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Також, митний орган вважає, що оскільки розмір страхового платежу (плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування; витрати на страхування) залежить від розміру страхової суми, то невідповідність страхової суми, вказаної в пункті 1.4 Страхового сертифікату № 40-0197-19-00032/582 від 18.04.2019 розміру мінімального страхування, яке повинно покривати ціну договору купівлі-продажу плюс 10% (тобто 110 %) відповідно до Умов страхування вантажів (Institute Cargo Clauses) Інституту Лондонських Страховиків (Institute of London Underwriters), a також невідповідність валюти страхової суми (гривна України) валюті зовнішньоекономічного договору (долар США), то відсутня можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення вартості страхування як складової частини заявленої митної вартості.
Позивач скористався правом випуску товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, у зв`язку з чим товар (що декларується) випущений у вільний обіг за МД від 24.05.2019 року №UA500060/2019/015062.
Матеріалами справи підтверджується, що 12.07.2019 року у відповідності до положень частини  8 статті  55 Митного кодексу України, ТОВ "АТБ-Маркет" додатково надано до Одеської митниці ДФС разом з листом від 12.07.2019 року №М-2019-3464 такі документи:
- експертний висновок Дніпропетровської ТПП № ГО-1435/5 від 21.06.2019 року, 
- платіжне доручення № 1266 від 27.05.2019 року, 
- SWIFT б/н від 29.05.2019 року до платіжного доручення  від 27.05.2019 року №1266, 
-заяву  на купівлю іноземної валюти від 27.05.2019 року №1266, 
- платіжні доручення  від 31.05.2019 року №336806, №336808, що підтверджують оплату за послуги перевезення, 
- акти  прийому-передачі виконаних робіт від 23.05.2019 року № 438/19 та від 23.05.2019 року №438.1-19 від ТОВ “Керріленд Логістик ЛТД” до договору транспортного експедирування від 09.04.2019 року № 88188. 
За результатами розгляду наданих документів Одеська митниця ДФС листом від 25.07.2019 року № 6744/10/15-70-61-06-10 повідомила позивача про відсутність підстав для визнання митної вартості заявленої позивачем та відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів  № UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що поставка товару задекларованого у ВМД № UA 500060/2019/014954  від 23.05.2019  року, здійснювалась на підставі контракту на поставку продукції від 16.03.2015 року № 2888-US/CN, укладеного між ТОВ “АТБ-МАРКЕТ” та Union Source Co., LTD.
Згідно п. 2.2. вказаного контракту ціна на товар розуміється згідно з умовами FOB - Нингбо, Китай (у відповідності до “Інкотермс - 2000”), і включає в себе вартість завантаження товару у постачальника, вартість всіх митних формальностей.
Тобто, позивач не несе додаткові витрати щодо завантаження товару у постачальника та не несе додаткові витрати щодо вартості всіх митних формальностей, оскільки такі витрати вже включені в ціну товару. 
Специфікацією № 201 від 01.04.2019 року до контракту від 16.03.2015 року № 2888-US/CN передбачено, що товар має бути поставлений на умовах поставки FОВ-Циньдао.
Слід взяти до уваги, що відповідно до   Інкотермс-2010 поставка товару на умовах FОВ “Вільно на борту” означає, що продавець вважається виконавшим свої зобов`язання стосовно поставки з моменту переходу товару крізь поручні судна в порту відвантаження. Тобто з  цього моменту покупець повинен нести всі витрати й ризики загибелі чи ушкодження товару. За умовами FOB на покупця лягає обов`язок з очищення товару від стягнень для його експорту. Умови FОВ не передбачають обов`язку продавця (вантажовідправника) здійснювати страхування товару. 
Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" надано сертифікат страхування окремого перевезення вантажу від 18.04.2019 року № 40-0197-19-00032/582, згідно якого страхова сума складає 345 371,38 грн., страховий тариф % - 0,03, страховий платіж 103,61 грн.
Специфікацією № 201  від 01.04.2019 року до контракту16.03.2015 року № 2888-US/CN погоджено продаж товару на умовах поставки FOB. 
Відповідно до пунктів А.3 та Б.3 “Договори перевезення та страхування” терміну поставки FOB, як у продавця так і у покупця відсутні зобов`язання щодо укладення договорів страхування. 
Відтак при поставці товару на умовах FOB сторони самостійно вирішують, чи бажають вони страхувати товар та в якій мірі.
При цьому, страхування товару було здійснено позивачем  за  Генеральним договором добровільного страхування вантажів від 26.02.2019 року №40-0197-19-00032, укладеним з ПАТ “Страхова компанія “Українська страхова група”.
Оскільки ПАТ “Страхова компанія “Українська страхова група” є резидентом України, то позивачем правомірно було визначено суми страхових витрат у договорі у гривнях, що відповідає вимогам статті 19 Закону України “Про страхування”.
Вказане дає підстави для висновку, що позивачем (ТОВ “АТБ-Маркет”) до митного оформлення було надано документи на підтвердження здійснення страхування.
Стосовно сумніву відповідача у наданих до митного оформлення рахунку фактури (інвойсу) від 01.04.2019 року № EA18US11051-1, коносаменту від 05.04.2019 року № 598382351, сертифікату якості від 01.04.2019 року та пакувального листа від 01.04.2019 року  б/н до моменту отримання їх оригіналів від продавця-нерезидента, враховуючи пункт 4.3 контракту, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Митним органом у відзиві на позов зазначено, що пунктом 4.3 зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2015 року № 2888-US/CN передбачено, що продавець відправляє покупцю оригінали документів на вантаж згідно пункту 3.1.2 після отримання оплати за вантаж. 
При цьому, згідно специфікації № 201 від 01.04.2019 року, що є невід`ємною частиною контракту, оплата за вантаж здійснюється протягом 5 банківських діб після митного оформлення.
Отже, вказані умови контракту та специфікації, унеможливлюють оплату за договором без отримання від продавця оригіналів документів на вантаж. Крім цього, умовами договору не заборонено продавцю надавати документи на вантаж покупцю раніше визначеної у контракті події та враховуючи умови оплати визначені у специфікації №201 від 01.04.2019 року.
Крім цього митний орган не наділений повноваженнями контролювати форму і зміст зовнішньоекономічного контракту, а вказана відповідачем розбіжність сама по собі не може бути підставою для коригування митної вартості товарів, за відсутності розбіжностей у числових значеннях складових заявленої митної вартості.
Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у   главі 9   цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують сумнів митниці у правильності визначення митної вартості декларантом у декларації №UA 500060/2019/014954 від 23.05.2019 року.
При цьому, матеріали справи свідчать про те, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Відповідно до частини  1   статті  55 Митного кодексу України   рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною 6   статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Натомість матеріали справи не містять доказів, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно частини 2 статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 
наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;  
вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених   частиною третьою статті 53   цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом    доходів і зборів;  
обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;  
інформацію про:  право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; 
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному    органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Водночас, в рішенні відповідача про коригування митної вартості товарів №UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року відповідач посилається на декларацію №UA 500090/2019/005814 від 26.04.2019 року, разом з цим у рішенні відсутні  порівняння якісних та кількісних  характеристик задекларованих позивачем товарів та характеристик товарів, ціна на які взята за основу при коригуванні митної вартості.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, вищевикладене дає підстави для  висновку, що позивач надав всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. 
Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом – за ціною договору, тобто  не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню, відмінного від основного  методу.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів UА500060/2019/000063/2 від 23.05.2019 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500060/2019/00351 від 23.05.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.
Частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача (суб`єкта владних повноважень) покладається обов`язок по доведенню правомірності своїх дій/рішень.
Оскільки позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідачем не доведено правомірності своїх дій/рішень, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Права та інтереси позивача захищені рішенням суду, а права та інтересі відповідача – не порушені.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на результати апеляційного перегляду справи, не підлягають розподілу судові витрати. 
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Одеської митниці Державної фіскальної служби – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 15.07.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п.2 ч.5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.
В повному обсязі постанова виготовлена 22.07.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова