Ухвала
 
02 вересня 2020 року
місто Київ
 
справа № 2-710/11
провадження № 61-37990св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулька Б. І., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 , 
суб`єкт оскарження - державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялий Максим Глібович,
заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,
розглянув заяву судді Гулька Б. І. про самовідвід у справі за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на постанову Апеляційного суду міста Києва від 16 травня 2018 року у складі колегії суддів: Панченка М. М., Волошиної В. М., Слюсар Т. А., 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ) у м. Києві Бялого М. Г., заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»).
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 липня 2017 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 28 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 жовтня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано ухвалу суду першої інстанції та постановлено нове рішення, яким скаргу задоволено частково.
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у червні 2018 року, ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, ухвалою від 19 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справи визначено суддю-доповідача Погрібного С. О. та колегію суддів Першої судової палати, до складу якої входять судді Ступак О. В. (головуючий), Гулько Б. І., Усик Г. І., Яремко В. В.
Суддею Гульком Б. І. заявлено самовідвід у справі з тих підстав, що він брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом ухвалено постановувід 28 березня 2018 року, в якій чітко викладено правову позицію з приводу вирішення спору. 
Заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.
Згідно з частиною четвертою статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).
Той факт, що суддя Верховного Суду Гулько Б. І. раніше брав участь у перегляді цієї справи в суді касаційної інстанції виключає можливість його участі у новому розгляді справи у суді касаційної інстанції.
З огляду на викладене колегія суддів Верховного Суду зробила висновок про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Гулька Б. І.
Керуючись статтями 36, 39 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід судді Гулька Бориса Івановича задовольнити.
Відвести суддю Гулька Бориса Івановича за його заявою від участі у розгляді касаційної скарги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на постанову Апеляційного суду міста Києва від 16 травня 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 за участю стягувача Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на дії та рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича.
Передати цивільну справу № 2-710/11 за скаргою ОСОБА_1 за участю стягувача Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на дії та рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бялого Максима Глібовича для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               О. В. Ступак
 
Судді                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                                      С. О. Погрібний
 
                                                                                                                      Г. І. Усик
 
                                                                                                                      В. В. Яремко