ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4145/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:  
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошенко Віри Леонідівни 

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 травня 2020 року у справі № 160/4145/20 (суддя І інстанції - Турова О.М.)

за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошенко Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс",-         

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошенко В.Л. ВП № 6366744 від 24 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження. 

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 травня 2020 року позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржена постанова є законною, оскільки винесена на підставі виконавчого документу та заяви стягувача, в яких зазначено, що боржник проживає в місті Києві.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

24 лютого 2018 року між ТОВ «СС ЛОУН» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладений кредитний договір № 207143-А, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кошти в розмірі 5 тисяч гривень на умовах фінансового кредиту з датою повернення 23 березня 2018 року. Адресою реєстрації позичальника в договорі зазначено: АДРЕСА_1 . (а.с. 81-86). 

Аналогічна адреса реєстрації позичальника зазначена також і в додаткових угодах до вказаного Договору. (а.с. 87-88).

Зазначена адреса реєстрації місця проживання позивача підтверджується копією її паспорта. (а.с. 6)

Іншої адреси проживання (перебування) позивача у зазначених документах не вказано.
14 лютого 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1995, про звернення стягнення з громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , яка є боржником за Кредитним договором № 207143-А від 24.02.2018, укладеним нею з ТОВ «СС ЛОУН» (код ЄДРПОУ 40071779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорам 40071779-3 від 26.07.2018р. є ТОВ «Фінфорс» (код ЄДРПОУ 41717584, місцезнаходження: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд.19/3, корпус 2, офіс 9, далі іменований - стягувач, заборгованості за Кредитним договором № 207143-А від 24.02.2018р. у загальній сумі 11330,95 грн. (а.с. 90).
18 лютого 2020 року представник ТОВ «Фінфорс» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни з заявою про примусове виконання рішення, в якій просив:
- відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за № 1995 від 14.02.2020 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 , коштів у розмірі 11330,95 грн;
- накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах заборгованості;
- у випадку встановлення доходу боржника ОСОБА_2 звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.
У вказаній заяві про примусове виконання рішення стягувачем зазначено, що адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 , а адресою проживання: АДРЕСА_3 .
До вказаної заяви стягувачем, зокрема, додано оригінал виконавчого напису № 1995 від 14.02.2020. (а.с. 95)
24.02.2020 за вказаною заявою ТОВ «Фінфорс» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61366744 з виконання виконавчого напису № 1995, виданого 14.02.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь стягувача ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 11330,95грн. (а.с. 11-12)
Крім того, приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та арешт коштів боржника, а також постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 19.03.2020.
Не погодившись з такою постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, вважаючи її винесеною з порушенням вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернулась до суду. При цьому, в позові позивач зазначила, що ніколи не була зареєстрована та не проживала в місті Києві та Київській області, а також не має там жодного майна.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що єдиною встановленою адресою реєстрації та проживання позивача є її адреса вмісті Дніпрі. Відповідачем не надано доказів того, що позивач проживає або має майно в межах виконавчого округу міста Києва, а тому оскаржена постанова прийнята з порушенням приписів ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 5 Закону України № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються    Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

При винесенні постанови від 24 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 6366744 приватним виконавцем адресою боржника (позивача в цій справі) зазначено: АДРЕСА_3 . (а.с. 11)

Разом з тим, як зазначалось вище, єдиною документально підтвердженою адресою реєстрації та проживання позивача є її місце реєстрації в місті Дніпрі.

Жодних доказів проживання, перебування позивача в місті Києві, як і знаходження в останньому її майна ні відповідачем, ні третьою особою судам обох інстанцій не надано.

Зазначена вище адреса в місті Києві вперше була зазначена приватним нотаріусом Колейчиком В.В. у виконавчому написі, після чого була вказана представником за довіреністю ТОВ «Фінфорс» в заяві приватному виконавцю про примусове виконання рішення (а.с. 90, 95), проте ця адреса не є місцем реєстрації позивача, а також не зазначена ні в кредитному договорі, ні в додаткових угодах до нього, тобто жодними доказами не підтверджена, як правильно зазначив у рішенні й суд першої інстанції.

У витребуваній судом першої інстанції копії виконавчого провадження містяться копії кредитного договору, графіку платежів та додаткових угодах до Договору, які були надані стягувачем до виконавчого провадження, у зв`язку з чим колегія суддів зазначає, що відповідач - приватний виконавець мала можливість з цих документів встановити, що адресою проживання позивача є її адреса в місті Дніпрі.

Доводи апелянта, що чинним законодавством не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, є безпідставними, оскільки зміст ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» дає суду підстави стверджувати, що виконавець повинен перевірити, чи за правильним місцем проживання, перебування боржника подає виконавчий документ стягувач, оскільки за приписами п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документа не за місцем виконання є підставою для повернення останнього стягувачу.

Отже, у спірному випадку відповідач, отримавши заяву представника ТОВ «Фінфорс» про примусове виконання рішення, повинна була перевірити, чим підтверджується факт проживання позивача в місті Києві, оскільки з документів чітко видно, що зареєстрованим, тобто документально підтвердженим місцем проживання позивача є її адреса в місті Дніпрі, і, встановивши, що таких доказів немає, повернути виконавчий документ стягувачу.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

У відповідача - приватного виконавця на час відкриття виконавчого провадження № 61366744 не було доказів проживання, перебування боржника у виконавчому окрузі міста Києва, а тому оскаржена постанова прийнята протиправно і підлягає скасуванню, про що правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 272, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошенко Віри Леонідівни залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 травня 2020 року у справі № 160/4145/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з тієї ж дати.

  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко