ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року 
м. Київ
справа №307/516/18
адміністративне провадження №К/9901/645/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Желєзного І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018р. (судді - Запотічний І.І., Кузьмич С.М., Сапіга В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівської міської ради про визнання незаконним рішення,
в с т а н о в и в :
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати незаконним рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 23.01.2018р. №15.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він звернувся із заявою до Тячівської міської ради надати згоду на розміщення двох торгових об`єктів «Візьми каву з собою», проте Тячівською міською радою в особі виконавчого комітету допущені порушення вимог Закону та прав і свобод громадянина, оскільки, заявника належним чином не повідомлено про дату, час і місце розгляду звернення на виконавчому комітеті, у зв`язку з чим, порушено його право на можливість виступити та дати пояснення з приводу заяви. Крім того, Тячівська міська рада порушила його право на можливість на конкурентних засадах здійснювати підприємницьку діяльність в м. Тячів, чим допущено вибірковість та несправедливість у вирішенні права на розміщення малих архітектурних споруд та право на підприємницьку діяльність. Також виконавчим комітетом у наданні відмови помилково і невірно зазначено посилання на пункти та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування» та постанови Кабінету Міністрів України, адже ці норми не регулюють суть звернення.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.07.2018р. позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради від 23.01.2018р. №15.
Зобов`язано Тячівську міську раду повторно розглянути заяву позивача від 10.01.2018р. про надання згоди на розміщення торгових об`єктів.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018р. рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.
З ухваленим у справі рішенням не погодився позивач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в    якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що відповідь на його звернення про надання дозволів на розміщення лотків «КАВА» має бути надана саме Тячівською міською радою, а не виконуючим обов`язки міського голови Клебаном І.Я. При цьому посилається на те, що відповідачем взагалі не наведено відповідно до якої норми закону відповідь на таке звернення замість Тячівської міської ради може надавати її виконавчий комітет.
Крім того, посилається на помилковість висновків апеляційного суду про те, що міська рада є неналежним відповідачем у цій справі, а ухвала апеляційного суду від 21.09.2018р. є незаконною, оскільки прийнята за відсутності порушення відповідачем питання про порушення строку звернення до суду, і без належних та достатніх для поновлення пропущеного строку підстав.
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.01.2018р. позивач звернувся до Тячівського міського голови із заявою про надання йому згоди на розміщення двох торгових об`єктів, а саме - розміщення об`єктів в формі стаканчиків з продажу кави та чаю, розмір в діаметрі 1,5 метра. До заяви додано знімок з місцями розміщення об`єктів. (а.с. 5)
Рішенням Виконавчого комітету Тячівської міської ради від 23.01.2018р. №15 «Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо надання дозволу на право розміщення об`єкта торгівлі дрібно роздрібної мережі лотків «КАВА» з продажу кави та чаю у визначених місцях м. Тячів» вирішено відмовити позивачу у наданні дозволів, посилаючись на вимоги пп. «б» п. 2 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 13 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення та Правил роботи підприємств дрібно роздрібної мережі. (а.с. 6)
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дане рішення суб`єкта владних повноважень не містить жодних мотивів відмови, є необґрунтоване, прийняте з порушенням прав та інтересів позивача, а тому визнане протиправним та скасоване. Крім того, суд прийшов до переконання, що для повного відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Тячівську міську раду повторно розглянути його заяву від 10.01.2018р. про надання згоди на розміщення торгових об`єктів.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач, оскаржуючи рішення виконавчого комітету Тячівської міської ради, яка є окремою юридичною особою та може бути відповідачем у суді, звернувся до неналежного відповідача - Тячівської міської ради. При цьому суд виходив з того, що допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції, а Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією та законами України.
Згідно статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР районні та обласні ради - це органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст.
Виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Розділом ІІ цього Закону передбачено компетенцію та повноваження органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів.
Таким чином, виконавчий комітет органу місцевого самоврядування є самостійним суб`єктом владних повноважень з визначеними на рівні закону повноваженнями.
В ході розгляду справи судами встановлено, що оскаржуване рішення прийняте виконавчим комітетом Тячівської міської ради. Рішення прийняте на підставі статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.
В свою чергу, відповідачем у цій справі залучено міську раду, яка оскаржуваного рішення не приймала, а тому апеляційний суд з цих підстав обгрунтовано прийняв рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Доводи касаційної скарги щодо відсутності у виконавчого комітету Тячівської міської ради повноважень на прийняття оскаржуваного рішення та його підписання неуповноваженою особою висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і не можуть бути підставою для скасування прийнятого рішення, а можуть бути оцінені в рамках відповідного позову з належним відповідачем.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що одночасно з апеляційною скаргою відповідачем було подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, апеляційним судом таку заяву розглянуто, а тому доводи касаційної скарги щодо відсутності у апеляційного суду передбачених законом підстав для вирішення питання поновлення строку апеляційного оскарження також є необґрунтованим. 
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
І.В. Желєзний