КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
24 червня 2020 року
 
справа № 754/8811/18
 
провадження № 22-ц/824/4744/2020
   
   Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач  - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
третя особа: страхова компанія «Омега»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві  цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2019 року ухваленого під головуванням судді Грегуль О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: страхова компанія «Омега», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: страхова  компанія «Омега», в якому просив стягнути із відповідача на його користь шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 1575,05 грн - витрати на лікування, 1800,00 грн - витрати за ремонт пошкоджених речей, 3999,90 грн - витрати відшкодування вартості розбитого мобільного телефону, неотриманий дохід у розмірі 25000,00 грн, моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн, та витрати на правову допомогу у розмірі 5643,40 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2019 року позов задоволено частково.  
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1   1575,05 грн витрат на лікування та 50 000,00 грн відшкодування моральної шкоди. У задоволенні інших вимог відмовлено.
Здійснено розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення моральної шкоди  представником відповідача подано апеляційну скаргу.
В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір моральної шкоди до 5000,00 грн. 
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішення суду не відповідає обставинам справи. Зазначає, що ним визнається завдана позивачу моральна шкода, проте  відповідач не погоджується із розміром такої шкоди, та вважає достатнім  відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зазначає, що позивач як учасник дорожнього руху не дотримався Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП. Вважає розмір моральної шкоди необґрунтованим, та таким, що виходить за межі засад розумності. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. 
Вказує, що посилання апелянта  на порушення позивачем Правил дорожнього руху є безпідставними. Зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано моральних та фізичних страждань. 
В судовому засіданні відповідач та представник відповідача апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив залишити без задоволення.
Рішення суду оскаржується в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди,  у відповідності ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду  в іншій частині апеляційним судом не переглядається. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції  виходив із достатності відшкодування такої шкоди у  розмірі 50 000,00 грн.
Проте, повністю погодитись із таким висновком суду не можна. 
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 24.10.2017 року біля 07:50 год.  відповідач, керуючи автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Празькій,18 у м. Києві не надав переваги в русі позивачу, як пішоходу на нерегульованому пішохідному переході та здійснив наїзд на позивача, що призвело до пошкодження зазначеного транспортного засобу та травмування позивача.
Внаслідок ДТП позивач отримав ушкодження та з 25.10.2017 року по 23.11.2017 року перебував на лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності (а.с.20).
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.18).
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказував, що крім матеріальної шкоди, йому завдано моральної шкоди. 
Частиною 1  ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;  у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктами 3, 9  постави Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»  передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1   посилався на те, що  внаслідок дорожньо-траспортної пригоди отримав тілесні ушкодження, відчував сильний головний біль, нудоту, мерехтіння в очах, хитання, мав високий тиск переніс фізичний біль та пережив емоційний стрес, який супроводжувався відчуттям розгубленості, образи, тривоги. Події дорожньо-траспортної пригоди  змінили нормальний, звичний для нього спосіб життя, душевний стан, порушили адаптивне життєве функціонування, призвели до особистих змін та порушився звичний ритм його життя та життя сина, який також переніс душевні переживання.
На підтвердження отриманих травм позивач надав довідку міської клінічної лікарні № 7502, з якої слідує, що ОСОБА_1 отримав забій м`яких тканин голови та струс головного мозку. 
Відповідно до висновку протоколу магнітно-резонансної томографії патології паренхіми головного мозку у ОСОБА_1 не виявлено. 
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховує  глибину фізичних та душевних страждань позивача,  ступінь вини відповідача та зважаючи на вимоги  розумності та  справедливості вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів, прийшла до висновку, що рішення районного суду в частині стягнення моральної шкоди підлягає зміні, шляхом зменшення розміру  моральної шкоди до 10 000 грн.
Відповідно  до п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної  інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2019 року змінити в частині стягнення моральної шкоди, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 50000,00 грн до 10000,00 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлено 02  липня 2020 року
            
Суддя-доповідач                                                                
            
Судді