П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/153/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.  
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
11 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
05 лютого 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецького міського голови, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 №126-К “Про оголошення догани ОСОБА_1 ”.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення, відповідач виходив виключно з припущень про порушення ним посадових обов`язків, які виразилися в частині підготовки проекту рішення міської ради  “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ” та його оформлення після його прийняття на пленарному засідання ради.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 №126-К “Про оголошення догани ОСОБА_1 ”.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Відповідно до п.1 ч.1  ст.311 КАС України  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм    матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду -  без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, розпорядженням Чернівецького міського голови від 26.09.2018 р. № 1358-к  “Про призначення ОСОБА_1 ”  позивача призначено на посаду директора Департаменту житлово-комунального господарства міської ради (т. 1 а.с. 11).
22.01.2020 розпорядженням Чернівецького міського голови № 126-к  “Про оголошення догани ОСОБА_1 ”  відповідно до ст.  42 Закону України  Про місцеве самоврядування в Україні, керуючись ст.ст.147 - 149 КЗпП України, оголошена догана ОСОБА_1 директору департаменту житлово-комунального господарства міської ради з позбавленням премії за:
- неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених п.п. 3.1.23, 5.3.13, 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення про департамент житлово-комунального господарства міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 20.12.2018 року № 1586;
- порушення ст. 87 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.02.2016 р. № 105, в частині підготовки проекту рішення міської ради  “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_3 ” та його оформлення після прийняття на пленарному засідання ради (т.1 а.с. 33).
Позивач, не погоджуючись з прийнятим розпорядження про оголошення догани, звернувся з адміністративним позовом до суду. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується, що саме директору Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Бешлею В.В. або працівнику цього Департаменту доручено підготувати проект рішення “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_4 ”, здійснити доопрацювання (внести корективи) до змісту прийнятого Чернівецькою міською радою рішення № 1907 від 31.10.2019 р. для підписання Чернівецьким міським головою.
Крім того, доказів, які б свідчили, що директор Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради ОСОБА_1 несе відповідальність за оформлення прийнятого Чернівецькою міською радою рішення № 1907 від 31.10.2019 р. та подання його на  підписання Чернівецькому міському голові, відповідачем до суду не надано.
Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача, викладених в оскаржуваному розпорядженні про неналежне виконання позивачем посадових обов`язків, передбачених п.п. 3.1.23, 5.3.13, 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положенням про Департамент та порушення вимог ст. 87 Регламенту в частині підготовки проекту рішення міської ради “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_4 ” та його оформлення після прийняття на пленарному засідання ради.
Також, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи міститься пояснення депутата Чернівецької міської ради  ОСОБА_1 від 13.01.2020 р. на ім`я Чернівецького міського голови Каспрука О.П., в яких він вказує, що проект рішення “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_4 ” був ініційований ним та внесений 31.10.2019 р. на розгляд Чернівецької міської ради відповідно до п.п. 2.7 ст. 69 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання (т.1 а.с. 38).
Відтак, вказані пояснення по суті не свідчать про неналежне виконання ним посадових обов`язків та не є поясненнями особи, відносно якої роботодавцем вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Отже, на думку суду, пояснення позивача від 13.01.2020 р. не є поясненнями в розумінні  ст. 149 КЗпП України, а тому відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення в частині обов`язку відібрання письмових пояснень у особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для визнання оскаржуваного розпорядження протиправним та відповідно скасування розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 №126-К “Про оголошення догани ОСОБА_1 ”.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст.  1  та  2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 р. № 2493-III  (далі  Закон №2493-III, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно  ст. 4 Закону №2493-III  одним із основних принципів, на яких здійснюється служба в органах місцевого самоврядування, є підконтрольність, підзвітність, персональна відповідальність за порушення дисципліни і неналежне виконання службових обов`язків.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає  Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР  (далі  Закон № 280/97-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі  ст. 17 Закону № 280/97-ВР  відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 10 ч. 4  ст. 42 Закону № 280/97-ВР  міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.
Рішенням Чернівецької міської ради від 20.12.2018 р. № 1586 затверджено Положення про Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради (далі  Положення) (т. 1 а.с. 43-55).
Положеннями п. 1.1, 1.3 Положення встановлено, що Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради (далі Департамент) є виконавчим органом Чернівецької міської ради, підзвітний та підконтрольний Чернівецькій міській раді, підпорядкований її виконавчому комітету, Чернівецькому міському голові, а з питань делегованих йому повноважень  відповідним органам виконавчої влади.
Пунктом 3.1.23 Положення передбачено, що у межах власних (самоврядних) повноважень Департамент здійснює підготовку проектів рішень на розгляд міської ради та її виконавчого комітету в межах наданих повноважень.
Відповідно до п. 5.1 Положення, Департамент очолює директор Департаменту, який призначається на посаду та звільняється з посади Чернівецьким міським головою за погодженням із заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів за результатами засідання конкурсної комісії проведення відбору кандидатів на заміщення вакантної посади в Чернівецькій міській раді та відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно з п. 5.3.1, 5,3,11, 5.3.13 Положення директор Департаменту відповідно до покладених на нього обов`язків: здійснює загальне керівництво роботою Департаменту, визначає форми й методи взаємодії структурних підрозділів Департаменту; контролює дотримання працівниками Департаменту вимог законів України  Про службу в органах місцевого самоврядування,  Про засади запобігання і протидії корупції,  Про доступ до публічної інформації  та інших нормативно-правових актів України; забезпечує дотримання дисципліни та законності в діяльності Департаменту.
Згідно п.  5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення директор Департаменту несе відповідальність за: неналежне виконання покладених на Департамент завдань і неналежне здійснення ним повноважень відповідно до цього Положення; недотримання законності в службовій діяльності працівниками Департаменту; низький рівень трудової та виконавської дисципліни в Департаменті.
Частиною 15  ст. 46 Закону № 280/97-ВР  встановлено, що порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з урахуванням вимог  Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
З матеріалів справи встановлено, що проект рішення  “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по вул. Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях”  ініційований ОСОБА_1 , як депутатом Чернівецької міської ради VII скликання, та внесений 31.10.2019 на розгляд Чернівецької міської ради у відповідності до вимог ст. 69 Регламенту.
Згідно витягу з протоколу пленарного засідання ради 73 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 31.10.2019 вбачається, що за пропозицією депутата Чернівецької міської ради VII скликання ОСОБА_1 включено до порядку денного питання “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на вул. Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях” та розгляду його першим після великої перерви. Проголосувало: за - 32, проти  0; утримались  0, не голосували  1 (пропозиція прийнята).
Дослідженням Витягу з протоколу пленарного засідання ради 73 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 31.10.2019 встановлено, що по питанню порядку денного “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_4 ” доповів ОСОБА_1 (при цьому, в протоколі не зазначено, в якості кого позивач доповідав щодо вказаного питання).
За результатами розгляду вказаного питання порядку денного голосували за рішення за основу і в цілому. Проголосували: за  27, проти - 0; утримались - 0, не голосували  4 . Рішення прийнято № 1907 (Т.1 а.с. 16-17).
Судом апеляційної інстанції досліджено рішення Чернівецької міської ради 73 сесії VII  скликання від  31.10.2019 № 1907 “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на вул. Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях”  згідно якого у зв`язку з відсутністю можливості розширення Центрального кладовища на вул. Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях для організації місць поховань за рахунок земель запасу міста, Чернівецькою міською радою вирішено викупити для суспільних потреб земельні ділянки, які розташовані за адресою Чернівецька область, Глибоцький район, Коровійська сільська рада, за наступними кадастровими номерами: 
1.1. 7321082700:01:002:0332; 
1.2. 7321082700:01:002:0371; 
1.3. 7321082700:01:002:0245; 
1.4. 7321082700:01:002:0345; 
1.5. 7321082700:01:002:0139; 
1.6. 7321082700:01:002:0140; 
1.7. 7321082700:01:002:0138; 
1.8. 7321082700:01:002:0137. 
Тобто, згідно вказаного рішення визначено всього 8 земельних ділянок (а.с. 34-35).
Однак, відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено рішення Чернівецької міської ради 73 сесії VII  скликання від  31.10.2019 № 1907 “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на вул. Героїв Майдану, 159-А в м. Чернівцях”, з якого вбачається, що до вищевказаного переліку земельних ділянок також додано ще 3 земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:
1.9    7321082700:01:002:0135;
1.10  7321082700:01:002:0307;
1.11. 7321082700:01:002:0136.
Тобто, саме зазначення ще трьох земельних ділянок з кадастровими номерами 7321082700:01:002:0135,  7321082700:01:002:0307, 7321082700:01:002:0136 у доопрацьованому рішенні Чернівецької міської ради 73 сесії VII  скликання від  31.10.2019 № 1907, яке безпосередньо було передано на підпис Чернівецькому міському голові О. Каспруку, стало підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 №126-К “Про оголошення догани ОСОБА_1 ”.
Визначаючись щодо правомірності прийняття оскаржуваного наказу, колегія суддів зазначає наступне.
Рішенням Чернівецької міської ради від 02.02.2016 р. № 105 затверджено Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання (далі  Регламент, зі змінами та доповненнями), (т.1 а.с. 199- 250, т. 2 а.с. 10-40).
Статтею 69 Регламенту визначено, що проект рішення на розгляд Ради може вноситися Міським головою, Секретарем Ради, постійними комісіями Ради, депутатами, депутатськими групами і фракціями, виконавчим комітетом Ради та іншими виконавчими органами Ради. 
Згідно п. 2 ст. 69 Регламенту встановлено, що ініціатор внесення є автором проекту рішення (незалежно від того, хто технічно підготував проект). Ініціатор внесення має право на визначення (заміну) доповідача (доповідати самостійно, або доручити на власний розсуд це будь-якій іншій особі).
Проекти рішень ініційовані та підготовлені депутатом (депутатами), депутатськими групами, фракціями в обов`язковому порядку вносяться до порядку денного на найближчу чергову сесію міської ради 
Статтею 71 Регламенту визначено, що персональну відповідальність за підготовку проектів рішень та формування первинних документів до них несуть особи, визначені ч. 1 ст. 69 цього Регламенту або уповноважені ними особи. 
Загальний контроль за підготовкою проектів рішень на розгляд Ради, обговоренням їх на засіданнях постійних комісій Ради та доопрацюванням, організацією доведення рішень до виконавців, офіційним опублікуванням, розміщенням їх на офіційному веб-порталі Ради, належним станом ведення діловодства та обліку покладається на Секретаря Ради. 
Організаційні заходи з цих питань, в межах визначених повноважень, здійснюють загальний відділ, відділ організаційної роботи та контролю, відділ комп`ютерно-технічного забезпечення, відділ інформації та зв`язків з громадськістю Ради.
Відповідно до ч. 6 ст. 72 Регламенту проекти рішень, внесені депутатом (депутатами), депутатськими групами, фракціями, візуються тільки автором (авторами) проекту рішення.
Зі змісту п. 5 ст. 73 Регламенту вбачається, що проекти рішень, внесені депутатом (депутатами), депутатськими групами, фракціями, оприлюднюються одразу після подання їх у відділ організаційної роботи та контролю та відділ комп`ютерно-технічного забезпечення Ради.
Частиною 1 ст. 78 Регламенту унормовано, що рішення Ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення питання порядку денного, з урахуванням змін, та доповнень, викладених у порівняльній таблиці “Критичні зауваження до проектів рішень”.
Згідно ст. 87 Регламенту рішення Ради, прийняті з урахуванням висловлених в ході обговорення зауважень, впродовж 5 робочих днів доопрацьовуються виконавцями (авторами) спільно із загальним відділом, відділом організаційної роботи та контролю Ради, а також погоджуються (з проставлянням підпису і дати) юридичним управлінням Ради і подаються на підпис головуючому на засіданні.
Виконавці рішень зобов`язані передати до загального відділу Ради  електронну версію доопрацьованого рішення для формування систематизованої електронної бази прийнятих Радою рішень. 
Виконавці рішень несуть персональну відповідальність за відповідність електронної версії тексту переданого на підпис рішення. 
Рішення, внесені депутатом (депутатами), депутатськими групами, фракціями, у разі їх прийняття із зауваженнями доопрацьовуються відділом організаційної роботи та контролю Ради. Доопрацьований проект рішення візується депутатом (депутатами), який (які) його ініціювали.
Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у разі внесення депутатом міської ради проекту рішення (незалежно від того, хто технічно підготував проект), персональну відповідальність за відповідний проект рішення несе саме депутат Ради. При цьому, суд звертає увагу, що ч. 6 ст. 72 Регламенту визначено,  що проекти рішень, внесені депутатом візуються тільки автором проекту рішення.
Тобто, з урахуванням вимог Регламенту, колегія суддів приходить до висновку, що у разі внесення 31.10.2019 ОСОБА_1 як депутатом Чернівецької міської ради VII скликання на розгляд Чернівецької міської ради проекту рішення “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_4 ” відповідний проект вказаного рішення мав би бути в подальшому завізований позивачем саме як депутатом Чернівецької міської ради VII скликання. При цьому, в такому випадку, згідно Регламенту, персональну відповідальність за підготовку проекту рішення несе саме депутат Чернівецької міської ради VII ОСОБА_1 . 
Однак, судом апеляційної інстанції досліджено ряд наданих сторонами копій проектів рішень  “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_4 ” від 31.10.2019 №1907  ( т. 1 а.с. 34-35, 195-196, 197-198), з яких вбачається, що вказані рішення завізовані директором департаменту житлово-комунального господарства міської ради Бешлеєм В.В., про що свідчить підпис на зворотних сторінках рішення.
Отже, з урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі п. 3.1.23 Положення про Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, згідно якого до повноважень Департаменту належить підготовка проектів рішень на розгляд міської ради та її виконавчого комітету в межах наданих повноважень, позивач і як директор Департаменту має право готувати проекти рішень на розгляд міської ради, за що відповідно несе відповідальність як керівник департаменту.
При цьому, колегія суддів критично оцінює та не бере до уваги надану позивачем копію рішення Чернівецької міської ради від 31.10.2019 №1907 (т. 1 а.с. 34-35), оскільки після візування ОСОБА_1 як директором департаменту житлово-комунального господарства міської ради, особою самостійно зазначено виборну посаду - депутат Чернівецької міської ради, що суперечить іншим копіям вказаного рішення, які містяться в матеріалах справи.
Також, в матеріалах справи містяться пояснення начальника ВТВ комунального обслуговування та благоустрою управління комунального господарства ДЖКГ Присяжнюк Л.П. від 25.11.2019, згідно яких в грудні 2018 року ОСОБА_2 підготувала проект рішення з зазначенням 8 земельних ділянок, який був оприлюднений на сайті міської ради для розгляду на сесії 31.01.2019, однак рішення на сесії не розглядалось. На підставі наявних в департаменті відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 підготовлений відкоригований проект рішення, у якому вказано 11 земельних ділянок. 
При цьому, ОСОБА_3 зазначає, що через її відсутність на роботі, на погоджувальній раді в жовтні 2019 був наданий перший проект рішення з зазначенням 8 земельних ділянок, тоді як після прийняття рішення Чернівецької міської ради 73 сесії VII  скликання “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_4 ” від 31.10.2019 №1907, не звіривши кількість земельних ділянок, ОСОБА_2 передано на підпис Чернівецького міського голови проект інший проект рішення, в якому вказано 11 земельних ділянок замість 8 земельних ділянок. У поясненнях ОСОБА_3 вказує на технічну помилку.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що згідно ст. 71 Регламенту визначено, що персональну відповідальність за підготовку проектів рішень та формування первинних документів до них несуть особи, визначені ч. 1 ст. 69 цього Регламенту або уповноважені ними особи.
Тобто, у разі внесення проекту рішення на розгляд ради депутатом Чернівецької міської ради 73 сесії VII  скликання ОСОБА_1 , персональну відповідальність за підготовку відповідного проекту несе саме депутат.
Доводи апелянта про те, що в протоколі сесії від 31.10.2019 під час безпосереднього розгляду на пленарному засіданні питання “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_4 ” не вказано, що доповів депутат ОСОБА_1 , а зазначено лише прізвище та ініціали позивача, колегія суддів  не може трактувати на користь апелянта, оскільки саме на останньому лежить обов`язок щодо належного оформлення протоколу пленарного засідання ради, а не на позивачеві. 
Крім того, посилання апелянта на ч. 1 ст. 87 Регламенту Чернівецької міської ради , згідно якої рішення Ради, прийняті з урахуванням висловлених в ході обговорення зауважень, впродовж 5 робочих днів доопрацьовуються виконавцями (авторами) спільно із загальним відділом, відділом організаційної роботи та контролю Ради, а також погоджуються (з проставлянням підпису і дати) юридичним управлінням Ради і подаються на підпис головуючому на засіданні, колегія суддів не бере до уваги, оскільки з протоколу пленарного засідання від 31.10.2019  не вбачається, що були висловлені зауваження до проекту рішення, які підлягали доопрацюванню відповідно до вимог ч. 1 ст. 87 Регламенту, при цьому, на сесії міської ради  вирішено голосувати за рішення за основу та в цілому.
З врахуванням вказаного, колегія суддів зазначає про наявність підстав для скасування оскаржуваного розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 №126-К, з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої  статті 7 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”  на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
У разі застосування до особи дисциплінарного стягнення за загальними підставами передбаченими  КЗпП України, на особу поширюються гарантії передбачені цим Кодексом, якщо інше прямо не визначено спеціальним законом.
Так, відповідно статей  139,  147 КЗпП України  працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
Згідно вимог ст. 149 КЗпП визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є: дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що недоведеність хоча б одного з вищевказаних елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Судом встановлено, що 22.01.2020 р. розпорядженням Чернівецького міського голови № 126-к  “Про оголошення догани ОСОБА_1 відповідно до ст.  42 Закону України  “Про місцеве самоврядування в Україні”, керуючись ст.ст.147 - 149 КЗпП України, оголошена догана ОСОБА_1 , директору департаменту житлово-комунального господарства міської ради з позбавленням премії за:
- неналежне виконання посадових обов`язків, передбачених п.п. 3.1.23, 5.3.13, 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення про департамент житлово-комунального господарства міської ради, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 20.12.2018 року № 1586;
- порушення ст. 87 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання, затвердженого рішенням міської ради від 02.02.2016 р. № 105, в частині підготовки проекту рішення міської ради  “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_5 та його оформлення після прийняття на пленарному засідання ради (т.1 а.с. 33).
Однак, статтею 149 КЗпП визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
У матеріалах справи міститься пояснення депутата Чернівецької міської ради VII скликання ОСОБА_1 від 13.01.2020 р. на ім`я Чернівецького міського голови Каспрука О., в яких позивач вказує, що проект рішення “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_5 ” був ініційований ним та внесений 31.10.2019 р. на розгляд Чернівецької міської ради відповідно до п.п. 2.7 ст. 69 Регламенту Чернівецької міської ради VII скликання (т.1 а.с. 38). 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані пояснення підтверджують лише подання позивачем як депутатом Чернівецької міської ради VII скликання пропозиції щодо розгляду на сесії проекту рішення “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_5 ”, що не заперечувалось сторонами.
Про те, в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 як директора департаменту житлово-комунального господарства міської ради стосовно доопрацьованого рішення Чернівецької міської ради 73 сесії VII  скликання від  31.10.2019 № 1907 “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем на АДРЕСА_4 ”, яке безпосередньо передано на підпис Чернівецькому міському голові з зазначенням 11 земельних ділянок.
Отже, пояснення, які містяться в матеріалах справи, не є поясненнями особи, відносно якої роботодавцем вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Тобто, враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не дотримано процедуру при застосуванні дисциплінарного стягнення, оскільки всупереч положенням ст. 149 КЗпП, доказів, які б підтверджували намір відповідача отримати пояснення щодо виявлених порушень ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції не здобуто. 
Крім того, відповідачем не надано доказів відібрання письмових пояснень відповідно до  ст.149 КЗпП України, або відмови позивача в їх наданні.
З врахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що пояснення позивача від 13.01.2020 р. не є поясненнями в розумінні  ст. 149 КЗпП України та не можуть трактуватись судом як пояснення, відібрані у особи на виконанням вимог вказаної статті, а тому відповідачем при прийнятті оскаржуваного розпорядження порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення в частині обов`язку відібрання письмових пояснень у особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Крім того, суд апеляційної інстанції не може трактувати вказані пояснення саме як пояснення директора Департаменту, відібрані згідно ст. 149 КЗпП, оскільки позивач має статус депутата Чернівецької міської ради, а також займає посаду директора Департаменту житлово-комунального господарства міської ради та голови постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва.
Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення дисциплінарного проступку позивачем, як посадовою особою Департаменту. В матеріалах справи відсутні пояснення позивача як посадової особи Департаменту, які б слугували підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч. 1 ст. 148 КЗпП визначено строк для застосування дисциплінарного стягнення.
В матеріалах справи наявний лист Департаменту житлово-комунального господарства від 26.11.2019 №03/01-05/4720, який підписаний директором департаменту Бешлеєм В. та зареєстрований у визначеному законом порядку, про що свідчить відмітка про реєстрацію Чернівеькою міською радою 27.11.2019 (а.с. 193). Зі змісту вказаного листа вбачається, що позивач повідомляє Чернівецького міського голову Каспрука О.П. про технічну помилку, яка була допущена начальником ВТВ ОСОБА_2 при підготовці проекту рішення “Про викуп для суспільних потреб земельних ділянок, які межують із Центральним кладовищем по АДРЕСА_5 ”. На підставі наданих ОСОБА_2 пояснень, позивач як директор департаменту пропонує застосувати до останньої дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
При цьому, згідно вимог п. 5.7.2, 5.7.3, 5.7.4 Положення про Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, директор департаменту несе відповідальність: за неналежне виконання покладених на Департамент завдань і неналежне здійснення ним повноважень відповідно до цього положення, недотримання законності в службовій діяльності працівниками Департаменту, низький рівень трудової та виконавської дисципліни.
Тобто, суд звертає увагу, що з урахуванням вимог Положення про Департамент, відповідальність за його роботу  несе саме ОСОБА_1 як директор Департаменту.
Отже, враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що про можливе неналежне виконання позивачем посадових обов`язків та порушення вимог Регламенту, на підставі яких прийнято розпорядження Чернівецького міського голови від  22.01.2020 №126-к, відповідачу стало відомо ще 27.11.2019, тобто з моменту реєстрації листа Департаменту житлово-комунального господарства від 26.11.2019 №03/01-05/4720.
При цьому, адміністративне стягнення застосовано до ОСОБА_1 22.01.2020, тобто поза межами строку, визначеного ст. 148 КЗпП.
Також, суд апеляційної інстанції критично відноситься до тверджень відповідача, що про вчинення позивачем правопорушення  йому стало відомо з пояснень ОСОБА_1 від 13.01.2020, оскільки воно не містить інформації щодо вчинення останнім дисциплінарного проступку чи причетності до нього. Однак подання ОСОБА_1 листа 27.11.2020 на ім`я голови Чернівецької міської ради про допущення ОСОБА_2 технічної помилки при оформленні проекту рішення свідчить про обізнаність міського голови про вказане порушення з дати надходження листа, так як згідно п. 5.7.2 Положення про Департамент саме на керівника покладено відповідальність за неналежне виконання покладених на Департамент завдань.  
Тобто, недоречно говорити про те, що відповідач, знаючи про допущену технічну помилку у проекті рішення з листа позивача від 26.11.2019 №03/01-05/4720, не міг встановити до повноважень якої особи віднесено функції щодо виготовлення проекту рішення згідно Положення про Департамент житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради та Регламенту Чернівецької міської ради.
Також, доводи апелянта щодо того, що в діях позивача можуть вбачатися ознаки кримінальних діянь щодо  внесення недостовірних відомостей в рішення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки доказів щодо зареєстрованого кримінального провадження відповідачем до суду не надано.
Таким чином, враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування розпорядження Чернівецького міського голови О. Каспрука від 22.01.2020 №126-К “Про оголошення догани ОСОБА_1 ”, оскільки матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем процедури його прийняття згідно вимог КЗпП України та неповне з`ясування обставин його вчинення.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив  рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,  316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи в частині процедури прийняття оскаржуваного розпорядження, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.          
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Чернівецького міського голови Каспрука Олексія Павловича залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Полотнянко Ю.П.