Ухвала                                                                           
09 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 461/7538/14-ц
провадження № 61-42695св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., 
Яремка В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
стягувач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
боржник - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2018 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 47005021 з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») на правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 .
На обґрунтування своїх вимог заявник посилався на такі обставини. 23 червня 2016 року між ним та Публічним акціонерним товариством«Артем-Банк» (далі - ПАТ «Артем-Банк») укладений договір комісії № 2306/16 на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, за умовами якого комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини з первісним кредитором щодо набуття права вимоги до позичальника за кредитним договором. На виконання умов вказаного договору комісії 24 червня 2016 року між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ПАТ «Артем-Банк» укладений договір факторингу права грошової вимоги за кредитним договором від 17 серпня 2007 року № 010/08-3/3113/в та договорами іпотеки і поруки на забезпечення виконання вказаного кредитного договору. Таким чином, 24 червня 2016 року ОСОБА_1 набув права вимоги, які належали ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 за кредитним договором від 17 серпня 2007 року № 010/08-3/3113/в та договорами іпотеки і поруки на забезпечення виконання вказаного кредитного договору.
У зв`язку з викладеним заявник просив суд замінити сторону стягувача - ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» на правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 47005021 з виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 20 лютого 2015 року, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 пункту 2 мирової угоди, яка укладена між ОСОБА_2 та ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» про добровільне виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2010 року у справі № 2-509/10 та визнана ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2014 року у справі № 461/7538/14-ц.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 47005021 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 .
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заміна сторони правонаступником може відбуватися на будь-якій стадії процесу, заява про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2018 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року скасовано. У задоволенні заяви відмовлено.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції виходив з того, що визначених законом підстав для заміни сторони стягувача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на фізичну особу ОСОБА_1 немає, оскільки між ПАТ «Артем-Банк» та ОСОБА_1 не було укладено правочину про відступлення права вимоги у такій самій формі, як правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передано ПАТ «Артем-Банк».
У серпні 2018 року ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2018 року, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2017 року залишити в силі.
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції безпідставно не взято до уваги висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13. Відмовляючи у заміні стягувача у виконавчому провадженні, суд порушив права  ОСОБА_1 як правонаступника кредитора, оскільки він позбавлений можливості реалізувати свої права як новий кредитор щодо придбаного ним за власні кошти права вимоги до ОСОБА_2 за наявності чинної правової підстави набуття права вимоги, оригіналів усіх документів, які підтверджують право вимоги та його набуття. Це призвело до правової невизначеності у спірних правовідносинах.
У жовтні 2018 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від  ОСОБА_2 , в якому він просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали.
Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року справу № 638/22396/14-ц (провадження № 61-23099св18) за позовом Акціонерного товариства закритого типу «Гея» (далі - АТЗТ «Гея») до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», ПАТ «Раййфайзен Банк Аваль», третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н. В., про визнання договору про відступлення прав недійсним, за касаційною скаргою АТЗТ «Гея» на рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із того, що для укладення договорів, подібних до договору про відступлення прав, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи, а отже, просила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 рокусправу № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20) прийнято та призначено до розгляду.
Оскільки правовідносини у справі № 461/7538/14-ц подібні з правовідносинами в справі № 638/22396/14-ц, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду та яка нею не розглянута, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 461/7538/14-ц до завершення розгляду справи № 638/22396/14-ц Великою Палатою Верховного Суду.
Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 461/7538/14-ц за заявою ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                                           І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                  А. С. Олійник
 
                                                                                                                  С. О. Погрібний
 
                                                                                                                      В. В. Яремко