Справа № 127/11388/20 
Провадження № 33/801/600/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року                                                                                                 м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С.К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
19 травня 2020 року о 02:16 год. по вул.Тимірязєва, 54 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Honda Tact б/н у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.
Огляд на стан наркотичного сп?яніння проводився у закладі охорони здоров?я КП ВОНД «Соціотерапія».
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами у стані наркотичного сп`яніння.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Вирішено питання про судовий збір.
При постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скаргизазначив, що він на момент прибуття патрульної поліції не керував транспортним засобом, а знаходився біля свого будинку. Протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено у його відсутність, що позбавило його можливості надати свої пояснення та користуватися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Також зазначає про допущення працівниками поліції суттєвих порушень при складенні протоколу. В основу доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення судом покладено лише дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів його протиправної поведінки. Місцевим судом не вжито заходів щодо встановлення фактичних обставин справи та не допитано свідків, які могли б підтвердити обставини, що мають значення у справі.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку посилається на те, що у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, а копію повного судового рішення отримано ним лише 16 липня 2020 року,після чого, в межах строку на апеляційне оскарження, він звернувся з апеляційною скаргою до суду,
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно зі ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є право на апеляційний перегляд справи.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини адміністративне правопорушення Суд розглядає в контексті дрібного кримінального правопорушення та неодноразово вказував на те, що на таку категорію справ поширюється дія Протоколу № 7 до Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод (наприклад, справа « Лучіанова проти України» (заява № 16347/02), «Швидка проти України (заява № 17888/12) та ін.).
У пункті 50 Рішення у справі «Швидка проти України»(заява № 17888/12) Суд зазначив, що «видається доречним повторити усталений принцип Суду щодо важливості права на доступ до суду, зважаючи на провідне місце права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див. рішення від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), п. 24, Series A № 32). Якщо існує право на перегляд за статтею 2 Протоколу № 7, воно має бути таким же ефективним».
З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 16 липня 2020 року, після чого звернувся зі скаргою до апеляційного суду, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Судом встановлено, що 19 травня 2020 року поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Бойком І. М. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 544622, 19 травня 2020 року о 02:16 год. по вул.Тимірязєва, 54 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Honda Tact б/н у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.
Огляд на стан наркотичного сп?яніння проводився у закладі охорони здоров?я КП ВОНД «Соціотерапія».
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1773, складеним 19 травня 2020 року о 03:35 год. лікарем КП ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (аналіз на мультитест канабіс – позитивний).
Відповідно до рапорта поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Панченко Н., під час несення служби у складі екіпажу «Юнкер – 107» спільно з сержантом поліції  ОСОБА_3 І. М., по вул. Тимірязєва, 54 в м. Вінниці, ними був зупинений транспортний засіб Honda Tact б/н під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху. Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки наркотичного сп?яніння, у зв?язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння у закладі охорони здоров?я, на що він погодився. За висновком лікаря КП ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп?яніння (а. с. 5).
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пункт 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).
Відповідно до пункту 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно із пунктом 5 розділу ІХ Інструкції у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду, рапортом поліцейського.
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що він не керував транспортним засобом під час прибуття працівників поліції та йому не було відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовуються матеріалами справи, зокрема тим, що останній погодився пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у закладі охорони здоров?я та був обізнаний з його результатами, про що свідчить його підпис під указаним висновком.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з постановленим судовим рішення та висновків суду не спростовують.
При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення у зв?язку з цим адміністративних стягнень.
При цьому апеляційний суд погоджується з видом і мірою адміністративного стягнення, якому підданий ОСОБА_1 , оскільки такий адміністративного стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення нею нових правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, 

                                        п о с т а н о в и в :        

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2020 року без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                  С. К. Медвецький