Справа № 461/9606/19                        Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/341/20                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року. Львівський апеляційний суд в складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , його захисника Сиворога А.О., потерпілого ОСОБА_2 , його представника Іськіва І.З., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу адвоката Іськіва І.З. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 13.02.2020 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №158198 від 26 листопада 2019 року, 26.11.2019 року о 18 годині 50 хвилин у м.Львові по вул.Шептицьких, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.
На дану постанову адвокат Іськів І.З. в інтересах  ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підтримання апеляційних вимог адвокат Іськів І.З. вказує на те, що суд першої інстанції необґрунтовано закрив провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки доказами в справі стверджується вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, зокрема пояснення ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , схемою місця ДТП, а тому вважає хибними висновки суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши матеріали справи №461/9606/19, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта та інших учасників справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Судом першої інстанції під час розгляду цієї справи були досліджені протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №158198 від 26.11.2019 року, схему місця ДТП від 26.11.2019 року, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , допитано свідка ОСОБА_3 ..
Апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт порушення ОСОБА_1 вимог правил безпеки руху при виборі безпечної дистанції не являється встановленим, оскільки в ситуації яка склалася безпосередньо перед ДТП, не виникало тих критеріїв, які необхідно враховувати при оцінці дій водія при виборі безпечної дистанції.
Крім цього, судом першої інстанції правильно зазначено те, що пояснення потерпілого ОСОБА_2 , за відсутності інших належних та допустимих доказів підтвердження вини ОСОБА_1 , не доводять вини останнього у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Апеляційний суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_3 , оскільки остання є близькою родичкою водія ОСОБА_2 , а саме дружиною, а отже не може бути безстороннім незацікавленим спостерігачем події ДТП із участю свого чоловіка. 
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі адвоката Іськіва І.З., апеляційний суд не знаходить.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Іськіва І.З. в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.