Дата документу 30.09.2020 Справа № 336/955/18

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний № 336/955/18 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-з/807/179/20                  Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
       
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
(додаткова)
30 вересня 2020 року                 м. Запоріжжя
       
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря 	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватній нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування будинку,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, який було уточнено 30 травня 2018 року до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватній нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування будинку.

Зазначає, що правочин з відчуження вказаного будинку слід визнати недійсним, оскільки він не відповідає вимогам закону та був вчинений особою, не уповноваженою власником вказаного будинку на його вчинення.

Із урахуванням зазначеного ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , від імені якої діяла ОСОБА_6 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М. 15 травня 2017 року реєстровий номер 537.
Стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватній нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування будинку, задоволено.
Визнано недійсним договір дарування будинку, укладений 15 травня 2017 року, яким ОСОБА_5 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_3 , подарував ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченком Валерієм Михайловичем 15 травня 2017 року за № 537.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 гривень судового збору та 4950 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 352,40 гривень судового збору та 4950 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2020 року у цій справі скасовано. Прийнято нове судове рішення наступного змісту. 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору дарування житлового будинку задовольнити.
Визнати недійсним договір дарування житлового будинку, укладений 15 травня 2017 року, яким ОСОБА_5 , від імені якого на підставі довіреності діяв ОСОБА_3 , подарував ОСОБА_2 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченком Валерієм Михайловичем 15 травня 2017 року за № 537.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 гривень судового збору та 4950 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 352,40 гривень судового збору та 4950 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

25 серпня 2020 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткової постанови. (т.3 а.с.. 66-68).        

В заяві зазначала, що в зв`язку з поданням апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було понесено додаткові витрати на правничу допомогу в сумі 3600,00 гривень. Крім того, додатково нею було сплачено адвокату за представництво в судовому засіданні від 20 серпня 2020 року - 700 гривень. Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , відмовлено, однак апеляційним судом не було вирішено питання про судові витрати ОСОБА_1 на стадії апеляційного перегляду.
Посилаючись на зазначені обставини, просила суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду в сумі 4 300,00 гривень.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, до суду не з`явилися. (а.с. 82,83). Представник ОСОБА_2 , адвокат Уткін О.Є., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду заяви, до суду не з`явився. Будь - яких клопотань від нього до суду не надходило. (а.с. 86). 

Частиною п`ятою статті 130 ЦПК України передбачено, що вручення повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М. надав суду заяву, в якій просив судове засідання проводити без його участі.(т .3 а.с.102-103 ).

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія ухвалила, здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаитково судового рішення у відсутності відповідачів та третіх осіб, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. 

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу

Із положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 

Відповідно до висловленої Верховним Судом позиції у постанові від 09 липня 2019 року по справі № 923/726/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В силу ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Судом встановлено, що адвокат Вельможко Олег Олександрович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №589 від 26 січня 2007 року надавав ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у справі на підставі договору про надання правової допомоги від 27 червня 2017 року та на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги Серії АР №1014083. (т.1 а.с. 20; т. 2 а.с. 138).

З протоколу судового засідання від 29 квітня 2020 року вбачається, що представник ОСОБА_1 , адвокат Вельможко О.О. брав участь у судовому засіданні, яке було відкладене за клопотанням відповідача ОСОБА_2 на 10 червня 2020 року.(т.2 а.с.139-140). 

Згідно довідки Запорізького апеляційного суду, судове засідання, призначене на 10 червня 2020 року, було відкладено на 20 серпня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С. з 01 червня 2020 року на довготривалому лікарняному (строк лікування не визначений).(т.2 а.с. 28).

З протоколу судового засідання від 20 серпня 2020 року вбачається, що представник ОСОБА_1 , адвокат Вельможко О.О. брав участь у судовому засіданні, яке тривало з 17 години 46 хвилин по 18 годну 23 хвилини. (т.3 а.с .44-45). 

Із акту розрахунку та узгодження вартості послуг за Договором про надання правничої допомоги від 04 червня 2020 року, в якому міститься детальний розрахунок наданих послуг (т. 2 а.с. 226), слідує, що в апеляційному суді адвокат Вельможко О. О. надав ОСОБА_1 юридичні послуги у вигляді: аналіз апеляційної скарги ОСОБА_4 та консультація з приводу її доводів 0,5 год. - 200 грн; складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 - 2 години - 1500 грн; вихід до суду та представництво в судовому засіданні - 1 година - 700 грн; аналіз апеляційної скарги ОСОБА_2 та консультація з приводу її доводів - 1 година - 500 грн; вихід до суду та представництво в судовому засіданні аванс - 700 грн, - а всього на загальну суму 3 600,00 грн. (т.2 а.с. 226).

Згідно прибуткового касового ордера від 04 червня 2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера №18, ОСОБА_1 здійснила оплату адвокату ОСОБА_7 за правничу допомогу по справі №336/955/18 в розмірі 3600, 00 грн. (т.2 а.с. 227).

Відповідно до прибуткового касового ордера від 25 серпня 2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера №32, ОСОБА_1 здійснила оплату адвокату Вельможко О.О. за правничу допомогу по справі №336/955/18 в розмірі 700, 00 грн за участь в судовому засіданні 20 серпня 2020 року . (т.3 а.с. 67).

05 червня 2020 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява щодо вирішення питання про судові витрати понесені нею на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, до заяви надано акт розрахунку та узгодження вартості послуг за договором про надання правничої допомоги (т.2 а.с. 225- 226).

25 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 надіслала до апеляційного суду прибутковий касовий ордер від 25 серпня 2020 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №32, за якими вона здійснила оплату адвокату Вельможко О.О. за правничу допомогу по справі №336/955/18 в розмірі 700, 00 грн за участь в судовому засіданні 20 серпня 2020 року . (т.3 а.с. 66-67).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. У разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зібрані докази достовірно вказують на те, що ОСОБА_1 понесла обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 4300,00 грн, однак як вбачається з Акту розрахунку та узгодження вартості послуг за Договором про надання правничої допомоги, витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги ОСОБА_2 складають 500 грн - за аналіз та консультацію з приводу апеляційної скарги ОСОБА_2 , 700 грн - вихід до суду та представництво в судовому засіданні 29 квітня 2020 року та 20 серпня 2020 року, що в загальному розмірі складає 1900 грн, що і підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 за надані послуги адвокатом Вельможко О.О., а саме за аналіз апеляційної скарги ОСОБА_4 та консультація з приводу її доводів 0,5 год. - 200 грн; складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 - 2 години - 1500 грн, в загальному розмірі 1700 гривень, задоволенню не підлягає, оскільки ці витрати не стосуються понесених витрат, пов`язаних з подачею апеляційної скарги ОСОБА_2 .
Крім того, не підлягають до стягнення з ОСОБА_2 понесені судові витрати за вихід до суду адвоката Вельможко О.О. 10 червня 2020 року в розмірі 700 гривень, оскільки таке судове засідання не відбулося.

Таким чином, за матеріалами справи, доводи заяви знайшли своє підтвердження частково, зазначена заявником в заяві сума витрат на правничу допомогу яка понесена нею при підготовці скарги, є документально підтвердженою, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не подавалось, а сума у 1900 гривень, на переконання суду, є співмірною та пропорційною заявленим вимогам та складності справи, то ж у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, ці витрати належить стягнути з ОСОБА_2 . 

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 382, 390 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 25 серпня 2020 року про ухвалення додаткової постанови - задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1900 грн ( одна тисяча дев`ятсот гривень)..

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна додаткова постанова складена 02 жовтня 2020 року.

Головуючий, суддя	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.