ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 вересня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/1929/20
Головуючий у першій інстанції – Карапута Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/987/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником – адвокатом Дубовик Наталією Миколаївною,  на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 червня 2020 року (ухвалене о 09:00, повний текст рішення складено 16 червня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

                                      У С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила:
1) стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь 85 460,94 грн у відшкодування майнової шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням автомобіля ТOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

2) стягнути з ОСОБА_2 на її користь втрату товарного вигляду автомобіля ТOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 20 597,69 грн, та 2 600 грн у відшкодування витрат понесених на проведення автотоварознавчого дослідження;
3) стягнути з відповідачів пропорційно на її користь судові витрати на оплату судового збору.
Позов обґрунтовувала тим, що 29.11.2019 з вини ОСОБА_2 , яка керувала  автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , сталася ДТП, внаслідок якої належний позивачці транспортний засіб ТOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була. Шкода, заподіяна позивачці внаслідок ДТП відповідачами у добровільному порядку не відшкодована, що зумовило її звернення до суду. 
Згідно висновку № 346 експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ від 26.12.2019 вартість матеріального збитку завданого власнику ТOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження у ДТП 29.11.2019, в тому числі з урахуванням втрати товарної вартості у сумі – 20 597,69 грн, станом на дату оцінки - 29.11.2019 складає 106 058,63 грн. Отже, відповідач МТСБУ повинен компенсувати позивачці 85 460,94 грн, а відповідачка ОСОБА_2 – втрату товарної вартості в сумі 20 597,69 грн, а також витрати на проведення оцінки в сумі 2 600 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.06.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 20 597,69 грн, збитки понесені на проведення автотоварознавчого дослідження  в  розмірі  2 600 грн, судові витрати в розмірі 228,18 грн, а  всього на  загальну суму  23 425,87 грн. В решті позовних вимог відмовлено.
У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Дубовик Н.М., що діє в інтересах ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 20 597,69 грн, збитків понесених на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 600 грн, судових витрат в розмірі 228,18 грн, а всього на загальну суму 23 425,878 грн, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити.
Заявницею піддається сумніву висновок № 346 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 26.12.2109 зважаючи на те, що огляд транспортного засобу здійснювався лише у присутності позивачки та без участі ОСОБА_2 як зацікавленої особи, чим порушено процедуру проведення оцінки КТЗ, а саме п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі по тексту – Методика). Жодних викликів чи запрошень з приводу огляду автомобіля відповідачка не отримувала.
Заявниця вказує, що автомобіль позивачки з моменту ДТП 29.11.2019 та до його огляду 20.12.2019 експлуатувався та міг зазнати пошкоджень, які не пов`язані із даним ДТП, а отже матеріальна шкода, яку стягнуто судом може бути суттєво перебільшена. 
Зазначає, що автомобіль TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , фактично відремонтований, тому розмір збитку повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів і у такому разі висновок автотоварознавчого дослідження КТЗ не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені відповідачем. Вказує, що аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 753/19288/14-ц та від 25.03.2019 у справі № 591/3152/16-ц.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (№ 750/13869/19), перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ про відшкодування майнової шкоди сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1   до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування втрати товарної вартості автомобіля та збитків, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження.
Задовольняючи вищевказані позовні вимоги, районний суд, посилаючись на  п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, виходив з того, що  втрата товарної вартості автомобіля та витрати, понесені позивачкою на проведення автотоварознавчого дослідження є збитками, які підлягають стягненню з відповідачки як винуватця ДТП.
З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що 29.11.2019 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 в м. Чернігові по вул. 77 Гвардійської дивізії, 1-б зі сторони вул. Київської в бік вул. 1 Травня керувала автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , та виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, не надала перевагу в русі автомобілю TOYОТА RАV4, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.12.2019 у справі № 750/13869/19 притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с. 10, 82-85). 
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.05.2018 ОСОБА_1 є власником автомобіля TOYОТА RАV4 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 9, 69, 91).
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як законного володільця автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 застрахована не була.
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 346 від 26.12.2019 вартість матеріального збитку, завданого власнику TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження у ДТП 29.11.2019, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі – 20 597,69 грн, станом на дату оцінки – 29.11.2019 складає 106 058,63 грн (а.с. 31-61, 140-158). 
Витрати на проведення вказаного експертного автотоварознавчого дослідження складають 2 600 грн, що підтверджуються квитанцією № 87 від 26 грудня 2019 року, та актом здачі-прийому роботи по проведенню автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. 
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Отже, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник – особа, яка завдала шкоди.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.
Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.
Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.
Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.
Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).
Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.
Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 420/998/18.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства та положень п. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди особою, яка її завдала, зокрема на відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу.
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 346 від 26.12.2019 величина втрати товарної вартості транспортного  засобу  позивачки  після  ДТП  становить  20 597,69 грн. 
Зважаючи на викладене, висновок районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою товарної вартості транспортного засобу в сумі 20 597,69 грн та збитків, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 600 грн, є вірним, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд транспортного засобу здійснювався лише у присутності позивачки та без участі ОСОБА_2 як зацікавленої особи, чим порушено процедуру проведення оцінки КТЗ, а тому, на думку заявниці, висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 26.12.2109 є сумнівним, не заслуговують на увагу, зважаючи на те, що згідно п. 5.2 Методики виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ, здійснюється замовником дослідження у разі потреби, тобто обов`язковий виклик заінтересованих осіб нормативно-правовими актами не передбачений.
При цьому, з матеріалів експертного дослідження вбачається, що експертом ОСОБА_3 через офіційний сайт Укрпошти на адресу власника автомобіля ОСОБА_4 направлялось електронне повідомлення № 000350 із зазначенням часу, дати та адреси проведення огляду пошкодженого автомобіля.
З матеріалів справи вбачається, що будь-яких клопотань про проведення судової експертизи на спростування висновку № 346 відповідачкою не заявлялось, даний висновок не спростований. Підстав, за наявності яких втрата товарної вартості не підлягає нарахуванню, стороною відповідача не наведено, доказів неправильності її нарахування не надано.
Припущеннями заявниці є посилання на те, що автомобіль позивачки з моменту ДТП 29.11.2019 та до його огляду 20.12.2019 експлуатувався та міг зазнати пошкоджень, які не пов`язані із даним ДТП, а тому вони не є слушними. 

Не беруться до уваги апеляційним судом доводи заявниці про те, що автомобіль TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 , фактично відремонтований, а тому розмір збитку повинен визначатися як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів і у такому разі висновок автотоварознавчого дослідження КТЗ не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки предметом даного спору є відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу. 
Безґрунтовними є посилання заявниці на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 753/19288/14-ц та від 25.03.2019 у справі № 591/3152/16-ц, оскільки правовідносини не є подібними.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, а рішення районного суду – без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником – адвокатом Дубовик Наталією Миколаївною, – залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 червня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                                              Судді: