ПОСТАНОВА
Іменем України

30 липня 2020 року 
Київ
справа №802/827/17-а
провадження №К/9901/44460/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці до Публічного акціонерного товариства «Вінницький завод «Металіст» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького окружного адміністративного суду у складі судді Крапівницької Н.Л. від 08 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Граб Л.С., Білої Л.М., Гонтарука В.М. від 12 липня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2017 року Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства «Вінницький завод «Металіст» на його користь заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2 №2 в сумі 81583,92 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 червня                2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Вінницький завод «Металіст» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених за віком на пільгових умовах по Списку №1 та Списку №2 в сумі 73854,12 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 

3. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що загальна заборгованість по Списку №1 та по Списку №2 за відповідачем на відшкодування фактичних витрат на доставку пільгових пенсій становить - 73854,12 грн, тобто за виключенням надлишково виставлених сум на виплату та доставку пенсій ОСОБА_1 3548,73 грн. та ОСОБА_2 - 4181,07 грн. Вказував на те, що за законодавством, чинним на момент виходу вищезазначених осіб на пенсію, роботодавець зобов`язаний відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку пенсії до досягнення ними 55 років, тобто до 28 грудня 2014 року за ОСОБА_1 та до 12 серпня 2015 року за ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернулося із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Вінницький завод «Металіст» з 26 лютого 1991 року зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в                      м. Вінниці.

6. Відповідачем виконуються роботи з особливо шкідливими та важкими умовами праці за Списками №1 та №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

7. Колишнім працівникам Публічного акціонерного товариства «Вінницький завод «Металіст» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які знаходяться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці, призначена і виплачується пенсія відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1, а ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_2 , ОСОБА_18 - за Списком № 2.  

8. За період з лютого 2017 року по квітень 2017 року за Публічним акціонерним товариством «Вінницький завод «Металіст» рахується борг перед позивачем зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку № 1 в сумі 58005,55 грн, по Списку № 2 - 23578,37 грн, а всього -                81583,92 грн. 

9. Оскільки в добровільному порядку Публічне акціонерне товариство «Вінницький завод «Металіст» вказані кошти не сплатило, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. В обґрунтування вимог касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці вказує на те, що судами невірно застосовано положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою встановлено строк виходу на пенсію за наявності страхового стажу. Вказує на те, що на момент набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримуючи пенсію на пільгових умовах по списку №2, не досягли 55 річного віку та як наслідок не мали права на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до положень статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Кінцевою датою відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім працівникам, є момент досягнення ними пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, чинними з 01 жовтня 2011 року.

11. У запереченні на касаційну скаргу Відкрите акціонерне товариство «Вінницький завод «Металіст», посилаючись на законність та обґрунтованість постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, просить у задоволенні касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці відмовити.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Враховуючи те, що судами попередніх інстанцій задоволено позов частково, а позивач, фактично, оскаржує рішення судів першої і апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Вінницький завод «Металіст» - 7729,80 грн заборгованості за виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_1 - 3548,73 грн. та ОСОБА_2 - 4181,07 грн, то судом касаційної інстанції оскаржувані рішення будуть переглядатися тільки в частині відмови у задоволенні позову.

13. За змістом статей 1 та 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників сплачують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

14. Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

15. На момент набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було врегульовано Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».

16. Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених підпунктами 1 та          2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті                  13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

17. Абзацом 3 пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» встановлена ставка збору у розмірі          100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 пункту 1 статті                 2 цього Закону.

18. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» розроблена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція №21-1).

19. Згідно з пунктом 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

20. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.7 Інструкції.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 

21. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці надані Публічному акціонерному товариству «Вінницький завод «Металіст» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (за Списком 2), якими, підтверджується наявність у останнього зобов`язання з відшкодування Пенсійному фонду України фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) призначено пільгову пенсію по Списку №2 з 29 грудня 2009 року при пільговому стажі 10 років, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) призначено пільгову пенсію по Списку №2 з 13 серпня              2010 року при пільговому стажі 10 років, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 

22. При стажі роботи 10 років вищезазначеним жінкам призначено пільгову пенсію по Списку № 2 із зменшенням пенсійного віку на 5 років з датою виходу на пенсію в віці 50 років. В розрахунках строк настання пенсій по віку був вказаний: ОСОБА_1 -            28 грудня 2014 року; ОСОБА_2 - 12 серпня 2015 року.

23. Колегія суддів вважає помилковим висновок судів першої та апеляційної інстанцій стосовно наявності у відповідача обов`язку відшкодувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками 55- річного віку, зважаючи на збільшення законодавством пенсійного віку відповідній категорії працівників.

24. Станом на дату призначення вказаних пільгових пенсій абзац 4 пункту 1 статті            2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» діяв у наступній редакції: «Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якої жінки мають право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше               20 років.

25. З 01 квітня 2014 року абзац 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» діє в новій редакції, відповідно до якої, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», чинним з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме збільшено пенсійний вік до 60 років та запроваджено поетапне підвищення пенсійного віку для жінок 1961 року народження і старших.

27. Шляхом прийняття Закону України від 02.03.2015 № 213-ІІІ, з 01 квітня 2015 року зміст статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» приведено у відповідність до положень статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

28. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що кінцевою датою відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім працівникам-жінкам, є момент досягнення ними пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами, чинними з 01 жовтня 2011 року.

29. Отже, оскільки обов`язок відшкодування суб`єктом господарювання сплачених позивачем пільгових пенсій у часі прив`язаний законодавством до досягнення особою загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суб`єкти господарювання мають відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсії за Списком №2 до досягнення пенсіонерами пенсійного віку з урахуванням приписів вказаної статті.

30. Враховуючи те, що в результаті несплати фактичних витрат на виплату та доставку сплачених пільгових пенсій відповідач має заборгованість за період лютий-квітень 2017 року, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

31. Аналогічна позиція щодо застосування правових норм в подібних правовідносинах викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від                            08 листопада 2019 року у справі №802/84/16-а, 28 листопада 2019 року у справі №802/1343/16-а).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Судами попередніх інстанцій вірно встановлено обставини справи, однак неправильно застосовано норми матеріального права, а саме положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 26 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

33. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що касаційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці підлягає частковому задоволенню.

34. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

35. Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити частково.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року скасувати в частині відмови з задоволенні позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Вінницький завод «Металіст» - 7729,80 грн на користь управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Вінницький завод «Металіст» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці заборгованість з відшкодування фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, за період лютий-квітень 2017 року, призначених за віком на пільгових умовах у сумі 7729,80 грн.

В іншій частині постанову Вінницького окружного адміністративного суду від                    08 червня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                            Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                Я.О. Берназюк

                                                                                                         С.М. Чиркін