Ухвала
 
19 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 752/8496/17
провадження № 61-11959ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» (далі - ТОВ «Саміт Моторз Україна») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 у якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь плату за зберігання автомобіля з 04 лютого 2014 року по 21 квітня 2017 року у розмірі 87 900 грн.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 
2020 року, позов ТОВ «Саміт Моторз Україна» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Саміт Моторз Україна» грошові кошти за зберігання автомобіля Toyota Land Cruiser, номер двигуна НОМЕР_1 за період з 04 лютого 2014 року по 21 квітня 2017 року в розмірі 87 900 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У серпні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду 
м. Києва від 29 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 12 травня 2020 року, у якій представник скаржника, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Також зазначає, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 , а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 
2 102 грн.
У цій справі ціна позову становить 87 900 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 
? 100 = 210 200 грн), а тому справа є малозначною. 
Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, 
з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Посилання представника скаржникана те, що ця справа має виняткове значення для  ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки в касаційній скарзі не наведено належного обґрунтування такого твердження. 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містять.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат