УХВАЛА
9 вересня2020 року 
м. Київ
справа №587/3218/17
провадження №51-351ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                      ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого                                 ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Сумського районного                  суду Сумської області від 10 грудня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року,
встановив:
Захисник ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення поза межами строку на касаційне оскарження і у своєму клопотанні просить поновити йому пропущений строк. 
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана упродовж трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції,                          а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.
Таким чином, згідно із вказаною нормою, процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.
Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжка хвороба або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.
Як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових               рішень захисник ОСОБА_5 посилається на юридичну необізнаність засудженого ОСОБА_4  щодо строків та порядку оскарження судових рішень щодо нього в касаційному порядку.
Однак, ці доводи захисника щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень засудженим ОСОБА_4 є надуманими, оскільки останній був забезпечений належною правовою допомогою з боку адвоката ОСОБА_6 , яка здійснювала захист його інтересів                                                  у кримінальному провадженні.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, адвокат ОСОБА_5 подав цю скаргу в інтересах засудженого на підставі ордеру на надання правової допомоги від 27 липня 2020 року. Проте видача ордеру на надання правової допомоги у справі поза межами строку на касаційне оскарження також не є поважною причиною і не може  бути підставою для його поновлення. 
Таким чином, підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку                             на оскарження судових рішень колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення. 
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив: 
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5  про поновлення строку на касаційне оскарження вироку  Сумського районного суду Сумської області             від 10 грудня 2018 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року щодо ОСОБА_4  відмовити. 
Касаційну скаргу з додаткамиповернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                   ОСОБА_3