Справа № 163/1171/20  Провадження №33/802/433/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ст. 44-3  КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Климович Т.Д., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Климович Т.Д. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2020року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В
Даною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбачене ст.443 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Згідно з постановою ОСОБА_1 близько 12:00 години 22.04.2020 року по вулиці Прикордонників в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, здійснивши перетин державного кордону України в МАПП "Ягодин", відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора) по вулиці Володимирській 137 в місті Ковель Волинської області, чим порушив вимоги п.5 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 та вчинив правопорушення, передбачене ст.443 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала апеляційну скаргу. Вказує на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений та ознайомлений з умовами обов`язкової госпіталізації на момент перетину кордону і відмовився від госпіталізації. Стверджує, що працівниками поліції було проінформовано про умови госпіталізації пасажирів автобуса, в якому пересувалася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в усному порядку. На той момент поняття «обсервація» та «самоізоляція» були тотожними. Тому ОСОБА_1 зрозумів, що може перебувати 14 днів на самоізоляції вдома, що він і зробив по приїзді додому. Порушень самоізоляції зафіксовано не було. З огляду на наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.04.2020 серії АПР18 451762 22.04.2020 року по вулиці Прикордонників в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, ОСОБА_1 , здійснивши перетин державного кордону України у МАПП «Ягодин», відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора) на по вулиці Володимирській 137 в місті Ковель Волинської області (а.с.1).
Відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції станом на 18.04.2020, на виконання повноважень, визначених у статті 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин. 
Постановою КМУ від 08 квітня 2020 року № 262 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211», викладено абзац п`ятий пункту 4 постанови в новій редакції, а саме встановлено, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державною адміністрацією, підлягають особи, які здійснюють перетин державного кордону. Обов`язкова госпіталізація таких осіб до обсерваторів (ізоляторів) проводиться у порядку, визначеному цією постановою. Строк обсервації 14 днів. Також цією постановою затверджено Порядок проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів). 
Статтею 443 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Доводи захисника про те, що на момент перетину ОСОБА_1 кордону поняття «обсервація» та «самоізоляція» були тотожними, на думку суду апеляційної інстанції, не ґрунтуються на законі.
Положеннями пункту 2 змін, внесених до Правил санітарної охорони території України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 272, регламентовано, що самоізоляція – це режим перебування особи, стосовно якої є підозра на інфекційну хворобу, яка мала контакт з хворим на особливо небезпечну інфекційну хворобу (крім осіб, які перебували у засобах індивідуального захисту у зв`язку з виконанням службових обов`язків) або хворіє на інфекційну хворобу та не потребує госпіталізації, в помешканні, квартирі, будинку тощо, необхідний для здійснення медико-санітарного спостереження за нею протягом строку, визначеного лікарем, коли така особа зобов`язана згідно з наданою нею інформованою згодою утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживає, та відвідування громадських місць (крім невідкладних випадків); обсервація (ізоляція) – це режим перебування осіб, що відвідували країни/регіони з місцевою передачею особливо небезпечних інфекційних хвороб, що мають міжнародне значення (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей; водіїв та обслуговуючого персоналу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті з особою, хворою на особливо небезпечну інфекційну хворобу), які вважаються такими, що мали контакт із хворим на особливо небезпечну інфекційну хворобу, що має міжнародне значення, та надали інформовану згоду на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, що передбачає, зокрема, згоду на ізоляцію в спеціалізованому закладі на строк, визначений лікарем, після перетину державного кордону з метою їх обстеження та здійснення медичного нагляду за ними.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не був належним чином ознайомлений з умовами обов`язкової госпіталізації на момент перетину кордону, оскільки не ознайомлювався зі змінами у законодавстві, на переконання апеляційного суду, також не заслуговують на увагу.
Обов`язкова госпіталізація осіб, які здійснюють перетин державного кордону, до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, встановлена постановою КМ України від 11.03.2020 № 211 в редакції постанови КМ України від 02.04.2020 № 225, яка набрала законної сили 04.04.2020.
Положення цієї постанови відповідають редакції ч.4 ст.29 та ст.31 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», якими КМ України наділено правом встановлювати підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів), відповідно до Закону України від 13.04.2020 року № 555-IX, який набув чинності з 18.04.2020.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що на момент перетину  ОСОБА_1  державного кордону 22 квітня 2020 року у нього уже виник обов`язок госпіталізації до обсерватора (ізолятора).
Винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), копією паспорта порушника з відмітками про дату перетину кордону (а.с.3-4), розпорядженням керівника робіт з ліквідації медико-біологічної надзвичайної ситуації № 25 від 14.04.2020 (а.с.11-13).
У письмових поясненнях сама особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказала, що: «…Від госпіталізації до обсервації я відмовився з власних міркувань у зв`язку із сімейними обставинами…» (а.с.2).
Тому місцевим судом обґрунтовано взято до уваги дані докази як належні та допустимі. Піддавати їх сумніву у апеляційного суду також немає підстав.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 44-3 КУпАП, не заслуговують на увагу, а заперечення останнім своєї вини у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.
За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, тобто порушення обов`язкової госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державною адміністрацією, особами, які здійснюють перетин державного кордону, правильним.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, місцевий суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Суд апеляційної інстанції враховує дані про особу ОСОБА_1 , те, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, його позитивну характеристику за місцем проживання.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на приєднану до апеляційної скарги довідку, видану Любомльським ВП ГУНП у Волинській області від 06.06.2020 № 4851/60/01-20, про те, що ОСОБА_1 будучи особою, котра повернулася з країн ЄС в період з 22.04.2020 по 06.05.2020, перебував на самоізоляції за адресою: АДРЕСА_1 . При неодноразових перевірках порушень правил самоізоляції вказаним громадянином зафіксовано не було.
При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено відсутність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
Також у матеріалах справи відсутні дані про те, що діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним, суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, а тому, незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, враховуючи мету, у зв`язку із якою встановлено обсервацію осіб, які перетинають державний кордон, – обмеження контакту людини із зовнішнім світом, з метою нерозповсюдження інфекційних хвороб, апеляційний суд доходить висновку, що така мета була досягнута шляхом самоізоляції ОСОБА_1 . 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.443 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі – закрити.
Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети – виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Климович Т.Д. задовольнити частково.
Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 червня 2020 щодо ОСОБА_1 змінити.
На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Суддя Волинського апеляційного суду          В.А. Подолюк