Справа №  753/7158/20	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Коренюк А.М.	
Провадження №  33/824/2147/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
2 вересня 2020 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Біди О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою       ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від  12 травня 2020 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,  -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови суду,20.04.2020 року о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Російькій, 50 в м. Києві, перебував з явними ознаками під впливом наркотичних речовин: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, зіниці очей, які не реагують на світло. Від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та повернути справу до УПП ГУ НП в м. Києві на доопрацювання. 
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною. Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено його права, оскільки розгляд справи відбувся без його участі. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений всупереч вимог законодавства, оскільки складений щодо іншої особи. Крім того, зазначає, що він 20.04.2020 року не керував автомобілем та під впливом наркотичних речовин не перебував, тому відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Вважає, що диск з нагрудної камери працівника поліції в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений, а тому не може вважатися належним доказом.
 
Заслухавши думку захисника, який підтримав подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу та просив закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 , перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  виходить з наступного.
 
ОСОБА_1 , згідно пояснення захисника в судовому засіданні, повідомлений про час і місце розгляду справи, проте в засідання не з`явився, захисник адвокат Біда О.В. не заперечував щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429621 від 20.04.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Російькій, 50 в м. Києві, перебував з явними ознаками під впливом наркотичних речовин: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, зіниці очей, які не реагують на світло. Від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та        ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився у встановленому Законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 2); відеозаписом з нагрудної камери АА 00775, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 3).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку       ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків на місці зупинки.
Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що в стані наркотичного сп`яніння він не перебував та додана захисником до матеріалів справи довідка про те, що ОСОБА_1 з 15.07.2020 року перебуває на стаціонарній програмі реабілітації в ГО «Наркологічний центр «ХЕЛП», судом не приймається до уваги, оскільки не впливає на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 20.04.2020 року не керував автомобілем, є необґрунтованими та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.
Враховуючи наведене, порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП апеляційним судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про те, що  протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно іншої особи, є необґрунтованими, оскільки в протоколі вірно встановлено та зазначено особу правопорушника ОСОБА_1 , а допущена в постанові суду першої інстанції помилка в прізвищі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  є опискою та не впливає на результат прийнятого рішення.
Посилання ОСОБА_1 про те, що диск з нагрудної камери працівника поліції не може вважатися належним доказом, оскільки не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, є безпідставними та не відповідають дійсності, так як поліцейським зазначено, що до протоколу додається відеозапис з нагрудної камери АА 00775.
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані, зауваження ОСОБА_1 у протоколі  відсутні, натомість в протоколі наявний особистий підпис ОСОБА_1 . 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина    ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від  12 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
            Суддя                                                                                                 А.М. Дрига