СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2020 р.                                                            Справа № 917/1230/15  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя  Мартюхіна Н.О. 

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області (вх. №1062 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15, постановлену у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Ореховською О.О., дата складання повного тексту ухвали - 07.02.2020,
за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава, (замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут" згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 08.06.2017)
до Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат", м.Червонозаводське, Лохвицький район, Полтавська область, 
за участю: Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ,
Прокуратури Полтавської області, м. Полтава,
про визнання банкрутом,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" та припинено повноваження розпорядника майна Струця Миколи Петровича. 
Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27.01.2020 б/н (вх. № 977 від 28.01.2019).
Задоволено заяву арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича від 25.11.2019 за вих. №02-01-917/1230/15-25-11-19-2 (вх. №13224 від 29.11.2019) (з урахуванням заяви про уточнення за вх. №121 від 08.01.2020) частково. Затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди розпорядника майна боржника за період з 16.04.2019 по 31.12.2019 на загальну суму 80 795,43грн. Затверджено звіт про витрати розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича на суму 2 263,92грн. Стягнуто з ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут", на користь арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича 80795,43грн грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна. Постановлено видати наказ після набрання ухвалою законної сили. В іншій частині у задоволенні заяви арбітражного керуючого Струця Миколи Петровича від 25.11.2019 за вих. № 02-01-917/1230/15-25-11-19-2 (вх. № 13224 від 29.11.2019) (з урахуванням заяви про уточнення за вх. № 121 від 08.01.2020) відмовлено. 
Задоволено клопотання арбітражного керуючого Бідної Оксани Іванівни від 14.11.2019 (вх. № 12629 від 18.11.2019) (в редакції заяви від 28.01.2020). Стягнуто з ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавагаззбут", на користь арбітражного керуючого Бідної Оксани Іванівни грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у справі №917/1230/15 про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" у період з 06.07.2015 по 31.12.2018 у загальному розмірі 215140,50грн. Постановлено видати наказ після набрання ухвалою законної сили.
Закрито провадження у справі № 917/1230/15 про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат". 
Скасовано дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Суд першої інстанції прийняв таке рішення в частині розгляду клопотання арбітражного керуючого Струця М.П. про закриття провадження у справі, з огляду на:
наявність встановленого законом обмеження щодо застосування до боржника, який не був виключений з переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, процедур санації чи ліквідації (частина четверта статті 96 Закону про банкрутство), 
неукладення впродовж тривалого часу мирової угоди в процедурі розпорядження майном у цій справі,
та на відсутність у зв`язку з наведеним успішного завершення процедури банкрутства боржника, що в цілому, позбавляє можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство.
Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду в частині закриття провадження у справі, Головне управління ДПС у Полтавській області звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 в частині закриття провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Одночасно скаржник просить відстрочити сплату судового збору по справі №917/1230/15 до ухвалення судового рішення у справі. 
Свою скаргу ДПС в частині закриття провадження у справі обгрунтовує тим, що станом на момент винесення оскаржуваної ухвали, вимоги ініціюючого кредитора не були погашенні, залишаються безспірними, а відтак неспроможність боржника продовжує існувати. При цьому, судом першої інстанції не відображено, яким способом буде відновлене порушене право ГШУ ДПС у Полтавській області, як кредитора у справі,  на отримання від боржника суми заборгованості за визнаними кредиторськими вимогами.
Скаржник посилається на приписи ч.2 ст. 231 ГПК України, якою не допускається повторного звернення до суду між тими сторонами про той самий предмет та з тих же підстав. Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» встановлюють, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, частка державної власності в яких перевищує 50 відсотків, не застосовується судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідується за рішенням власника  протягом 3 років з дня набрання чинності цим законом.
Тому, скаржник вважає, що після закінчення трирічного терміну, положення Кодексу України з процедур банкрутства дозволять застосовувати до державних підприємств процедури санації та ліквідації, а тому за доцільне було б зупинити провадження у справі ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», на встановлений законодавством трирічний мораторій. 
Також скаржник зазначив, що для укладення мирової угоди необхідно вчинити певні дії на етапі її укладення, що займає певний проміжок часу. З боку скаржника всі необхідні дії щодо укладення мирової угоди були вчинені у відповідності до положень чинного законодавства. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, залишено без руху апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області (вх. №1062 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15, встановлено Головному управлінню ДПС у Полтавській області десятиденний строк, з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги - надання суду докази сплати судового збору, у розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір", докази надсилання копій апеляційної скарги з описом вкладення учасникам справи, про які вказані в цій ухвалі, а також роз`яснено заявнику скористатись своїм правом та подати суду відповідну заяву для здійснення апеляційним господарським судом процесуального правонаступництва.
30.04.2020 (вх.№4072) від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшло клопотання про заміну кредитора у даній справі - Головного управління ДФС у Полтавській області на Головне управління ДПС у Полтавській області, а також про продовження строку виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 по справі №917/1230/15 щодо усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 задоволено клопотання Головного управління ДПС Полтавській області (від 30.04.2020 №4072), замінено кредитора у даній справі - Головне управління ДФС у Полтавській області (код 39461639), на його правонаступника - Головне управління ДПС у Полтавській області (код 43142831); продовжено Головному управлінню ДПС у Полтавській області строк на усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2102,00 грн; встановлено Головному управлінню ДПС у Полтавській області строк - протягом 10 днів з дня закінчення карантину, для усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.
08.05.2020 від заявника надійшли докази на підтвердження сплати судового збору.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області (вх. №1062 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться  "04" червня 2020 р. о 16:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, каб. № 104.
Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 та 03.06.2020 задоволено клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та ГУ ДПС у Полтавської області, відповідно, та постановлено проведення судового засідання 04.06.2020 о 16-00 год. в режимі відеоконференції.
19.05.2020 від арбітражного керуючого Струця М.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін. посилаючись на її законність та обгрунтованість, а також правомірність висновків суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі.
Однак, судове засідання, що призначене на 04.06.2020 на 16-00 год. в режимі відеоконференції не відбулось у зв`язку виникненням технічних проблем з  відеоконференцзв`язком з судами, які забезпечували відеоконференцзв`язок - в Господарському суді Київської області та Полтавському окружному адміністративному суді. Зазначене підтверджено актом Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 № 12-33/154. Розгляд справи відкладено на 07.07.2020 о 14:00 год.
10.06.2020 від арбітражного керуючого Струця М.П. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2020 за клопотанням ГУ ДПС у Полтавській області судове засідання, що відбудеться 07.07.2020 о 14:00, призначено в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні 07.07.2020 присутній представник Головного управління ДПС у Полтавській області наполягала на задоволенні апеляційної скарги, просила суд скасувати оскаржувану ухвалу, направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду, навела пояснення в обгрунтування доводів апеляційної скарги.
Присутній в судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити, навела відповідні пояснення.
Інші учасники справи про банкрутство в судове засідання 07.07.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 
Судом апеляційної інстанції вчинено всі необхідні дії щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги 07.07.2020, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у даній справі з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Враховуючи, що явка сторін обов`язковою судом не визнавалась та враховуючи належне повідомлення учасників даної справи про банкрутство, а також достатність матеріалів справи для об`єктивного, повного та всебічного розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, що оскаржене та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні присутніх представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.07.2015:
- порушено провадження у справі про банкрутство боржника - державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" (37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Червонокомбінатське, вул .Червоноармійська, буд.10, ідент. код 00374806); 
- визнано кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" до Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" в сумі 2327817,73 грн; 
- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" (37240, Полтавська область, Лохвицький район, м. Червонокомбінатське, вул. Червоноармійська, буд.10, ідент. код 00374806);
- введено процедуру розпорядження майном боржника - державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" (37240, Полтавська область, Лохвицький район, м.Червонокомбінатське, вул. Червоноармійська, буд.10, ідент. код 00374806) строком на сто п`ятнадцять календарних днів; 
- розпорядником майна Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" (37240, Полтавська область, Лохвицький район, м.Червонокомбінатське, вул.Червоноармійська, буд.10, ідент. код 00374806) призначено арбітражного керуючого Бідна Оксана Іванівна (свідоцтво №938 від 26.04.2013р., адреса: вул. Плеханівська, 126/1, м. Харків, 61037);
- встановлено грошову винагороду арбітражного керуючого Бідної О.І. за виконання повноважень розпорядника майна ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень; сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень; сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна;
- розпоряднику майна - за п`ять днів до закінчення процедури розпорядження майном боржника подати суду звіт про нарахування та виплату грошової винагороди.    
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.11.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" у наступних розмірах та черговості:
1) Лохвицький районний центр зайнятості, вул. Перемоги, 8, м. Лохвиця, 37200 - 147070,27 грн. (2 черга).
2) ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116 - 2436,00 грн. - судовий збір (1 черга), 264379,33 грн. - основний борг (4 черга), 4713,50 грн. - пеня (6 черга).
3) Управління Пенсійного Фонду України в Лохвицькому районі, вул. Перемоги, 15, м.Лохвиця, 37200 - 1740909,37 грн. (2 черга), 631240,76 грн. (3 черга).
4) Виконавча дирекція Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36011 - 34444,97 грн. (2 черга), 31547,67 грн. - пеня (6 черга).
5) Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", вул.Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська область, 07400 - 1218,00 грн. судовий збір (1 черга), 7068124,00 грн. основний борг (4 черга).
6) Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Лохвицькому районі, вул. Перемоги, 16, м. Лохвиця, 37200 - 87563,01 грн. (2 черга), 14082,18 грн. - пеня (6 черга).
7) Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36014 - 43717,78 грн. (6 черга).
8) ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2, м. Полтава, 36020 - 6090,00 грн. судовий збір (1 черга), 772207,10 грн. основний борг (4 черга).
9) Лохвицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, вул. Леніна, 3, м.Лохвиця, 37200 - 10983444,41 грн. основний борг (3 черга), 845407,20 грн. штрафних санкцій (6 черга).
10) Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", вул.Бориса Грінченка, 1, м. Київ, 01001 - 1218,00 грн. судовий збір (1 черга), 650000,00 грн. основний борг (4 черга).    
11) заборгованість по заробітній платі (1 черга) 13 осіб.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.05.2016 у справі №917/1230/15 (суддя Паламарчук В.В.) припинено провадження у справі про банкрутство ДП "Лохвицький спиртовий комбінат"; припинено повноваження розпорядника майна ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" арбітражного керуючого Бідної Оксани Іванівни; припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.07.2015 у справі №917/1230/15 та вирішено інші процесуальні питання. 
Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12.05.2016 у справі №917/1230/15 та направити справу для подальшого розгляду до господарського суду Полтавської області.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" задоволено; ухвалу Господарського суду Полтавської області 12.05.2016 у справі № 917/1230/15 скасовано; справу № 917/1230/15 передано на розгляд Господарському суду Полтавської області на стадію розпорядження майном в іншому складі суду.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.06.2016 прийнято до провадження суддею Ореховською О.О. справу №917/1230/15 про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат". 
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.11.2016, за клопотанням голови комітету кредиторів, продовжено строк процедури розпорядження майном ДП "Лохвицький спиртовий комбінат". 
Як вбачається з матеріалів справи, розпорядником майна ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" Бідною О.І. у справі № 917/1230/15 про банкрутство ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" розроблено проект мирової угоди між кредиторами та боржником. 
На зборах комітету кредиторів, які відбулися 25.10.2017, кредиторами було зобов`язано розпорядника майна розглянути зауваження Головного управління ДФС у Полтавській області та у разі відповідності вказаних зауважень чинному законодавству України внести їх у проект мирової угоди, який направити на затвердження до Міністерства аграрної політики та продовольства України.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.03.2019 припинено повноваження арбітражного керуючого Бідної О.І. в якості розпорядника майна ДП "Лохвицький спиртовий комбінат".
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.04.2019р. розпорядником майна ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" призначено арбітражного керуючого Струця М.П. 
Судом першої інстанції неодноразово зобов`язано розпорядника майна Струця М.П. надати на затвердження суду мирову угоду, укладену між кредиторами та ДП  "Лохвицький спиртовий комбінат",  погоджену у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку з органом, уповноваженим управляти державним майном.
Протягом строку тривання процедури розпорядження майном кредиторами, органом управління майном боржника та іншими учасниками справи про банкрутство ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» з`ясовувалось питання щодо укладення мирової угоди у даній справі, приведення її умов у відповідність вимогам чинного законодавства та погодження з відповідними державними органами.
Відповідно до протоколу зборів кредиторів ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" від 06.09.2019, кредиторами сформовано комітет кредиторів у наступному складі: 1. Головне управління ДФС у Полтавській області; 2. Лохвицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області; 3. Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області; 4. Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".
Відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" від 06.09.2019, комітетом кредиторів прийнято до відома звіт розпорядника майна боржника за вих. № 02-01-917/1230/15-06-09-19-1 від 06.09.2019р. без зауважень, а також за результатами ознайомлення з проектом мирової угоди доручено розпоряднику майна розглянути та врахувати всі зауваження та пропозиції кредиторів щодо умов мирової угоди та внести їх до проекту мирової угоди, після чого надати його на затвердження комітету кредиторів та органу уповноваженому управляти майном боржника (т. 24, а.с. 21-23).
Станом на час прийняття оскаржуваної ухвали, мирова угода між кредиторами та ДП "Лохвицький спиртовий комбінат", погоджена у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку з органом, уповноваженим управляти державним майном, до суду першої інстанції для її затвердження не надана.
29.11.2019 від розпорядника майна ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" - арбітражного керуючого Струця М.П. надійшла заява (вх. № 13255 ) про закриття провадження у справі № 917/1230/13 про банкрутство ДП "Лохвицький спиртовий комбінат". 08.01.2020 від розпорядника майна до суду першої інстанції подано звіт розпорядника майна (вх. № 119) та доповнення до заяви про закриття провадження у справі (вх № 120).
Клопотання про закриття провадження, з урахування його доповнень, обґрунтовано набранням 21.10.2019 чинності Кодексом України з процедур банкрутства, нормами пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень цього кодексу та Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».
При цьому заявник зазначає, що боржник є об`єктом державної власності, що не підлягає приватизації, тому до підприємства може бути застосовано тільки процедури розпорядження майном та мирової угоди. 
Враховуючи, що Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено такої стадії банкрутства, як мирова угода, та посилаючись на законодавчі обмеження щодо переходу до наступної процедури - санації чи ліквідації ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», арбітражний керуючий Струць М.П. зазначає, що в такому разі продовження процедури розпорядження майном ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» не призведе до очікуваного результату та кінцевої мети банкрутства, порушує граничні строки цієї стадії, а також призводить до порушення прав як боржника, так і кредиторів.
Як зазначалось, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020, зокрема, заяву арбітражного керуючого Струця М.П. задоволено, закрито провадження у справі про банкрутство ДП «Лохвицький спиртовий комбінат». 
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у даній справі в частині розгляду клопотання арбітражного керуючого Струця М.П. про закриття провадження у справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, виходячи з такого. 
Предметом спору у даній справі є банкрутство Державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава, яке, згідно ухвали Господарського суду Полтавської області від 08.06.2017 замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавагаз збут". 
Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктом 36 частини першої статті 85 Конституції України передбачено, що затвердження переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, належить до повноважень Верховної Ради України.
Відповідно до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» боржник у даній справі - Державне підприємство «Лохвицький спиртовий комбінат», входить до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.
Урядом країни здійснюється реалізація реформ управління державними підприємствами, спрямованих на підвищення ефективності діяльності суб`єктів господарювання державного сектору економіки, зокрема за рахунок приватизації, основною метою якої є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику.
Частиною першою статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинного на час введення процедури розпорядження майном та її тривалого часу) встановлено, що до боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.
Положеннями частин 1, 2 статті 77 вказаного закону передбачено, що під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. У процедурі розпорядження майном боржника мирову угоду може бути укладено лише після виявлення всіх кредиторів і затвердження господарським судом реєстру вимог кредиторів.
Частиною четвертою статті 96 Закону про банкрутство визначено, що положення цього Закону застосовуються до юридичних осіб - підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, в частині санації чи ліквідації після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об`єктів.
Згідно з частиною третьою статті 214 Господарського кодексу України до державних підприємств, які відповідно до закону не підлягають приватизації, вказані процедури застосовуються в частині санації чи ліквідації лише після виключення їх у встановленому порядку з переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.
Судові процедури санації та ліквідації щодо боржника, включеного до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, відповідно до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" можуть бути здійснені тільки після виключення боржника з цього переліку.
Як зазначалось, протягом тривалості провадження у даній справі на стадії розпорядження майном (більше чотирьох років) мирова угода між кредиторами та боржником не укладена.
20.10.2019 набув чинності Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації». 
Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, установлено, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.
Боржник у даній справі не підпадає під виключення, що передбачені приписами Прикінцевих та перехідних положень наведеного закону, тобто до нього протягом трьох років не може застосовуватись судові процедури санації або ліквідації.
21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.
Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Статтею 6 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що відповідно до цього Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.
Тобто з 21.10.2019 нормами чинного законодавства, що регулюють провадження у справі про банкрутство (Кодекс України з процедур банкрутства) вже не передбачено такої судової процедури, як укладення мирової угоди у справі про банкрутство.
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).
Згідно частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст.3 ГПК України). 
Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010).
Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення ЄСПЛ у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997).
Колегія суддів звертається також до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, згідно з якою перехід від регулювання передбаченого Законом до регулювання передбаченого Кодексом здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу.
Тобто, законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.
Статтею 96 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків
Зокрема, положеннями цієї статті передбачено, що боржник зобов`язаний надати господарському суду докази, що підтверджують належність боржника до державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків.
Кабінет Міністрів України вживає заходів для запобігання банкрутству державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, визначає оптимальні шляхи відновлення їх платоспроможності та координує дії відповідних органів виконавчої влади.
Органи виконавчої влади приймають рішення щодо: доцільності надання державної підтримки неплатоспроможним підприємствам; розроблення заходів, спрямованих на забезпечення захисту інтересів держави і вибір оптимальних шляхів реструктуризації та погашення боргових зобов`язань; проведення аналізу фінансового стану боржника, його санації та погодження плану санації; доцільності виключення відповідних суб`єктів господарювання з переліку підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, та застосування до них процедури санації чи ліквідації.
Відповідного рішення органу виконавчої влади щодо доцільності виключення ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» з переліку підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, та застосування до них процедури санації чи ліквідації в матеріалах даної справи не має.
Встановлені під час розгляду апеляційної скарги обставини даного спору свідчать, що протягом дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирова угода між кредиторами та боржником не укладена.
Приписами статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном, санація, ліквідація. Тобто, законодавцем виключена можливість укладення мирової угоди під час провадження у справі про банкрутство юридичної особи.
Враховуючи законодавчі обмеження щодо застосування до боржника (Державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат») таких судових процедур банкрутства як санація та ліквідація, не укладення впродовж тривалості процедури розпорядження майном під час дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мирової угоди між кредиторами та боржником, подальше провадження справи про банкрутство ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» втрачає юридичну доцільність та унеможливлює досягнути меті банкрутства -відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.
Водночас процедури банкрутства за приписами Кодексу України з процедур банкрутства, в тому числі процедура розпорядження майном, мають строковий характер.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.
Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').
Відповідно до статті 92 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: 1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того самого боржника; 4) відновлено платоспроможність боржника або погашені всі вимоги кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів; 5) затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом; 6) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про його банкрутство не висунуто вимог; 7) справа не підлягає розгляду в господарських судах України; 8) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 9) в інших випадках, передбачених законом.
Провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5 і 7 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 8 і 9 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.
Беручи до уваги, що провадження у справі №917/1230/15 про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" триває більше чотирьох років на стадії розпорядження майном, боржник за період дії Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» (з 06.07.2015 по 20.10.2019) не був виключений з переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, комітетом кредиторів та боржником в період дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не укладено мирову угоду в процедурі розпорядження майном у цій справі, а також те, що чинний у справі про банкрутство мораторій упродовж тривалого часу забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом і гарантування правової певності кредиторів, вимоги яких визнані судом, включені до реєстру згідно з ухвалою попереднього засідання у справі про банкрутство і не можуть бути задоволені понад чотири роки через дію мораторію у справі про банкрутство, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом та гарантування правової певності кредиторів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат", відповідно до загальних процесуальних норм (пункт 2 частини першої статті 231 ГПК України) та статті 6 Конвенції.
До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №906/1290/15.
Також у справі № 906/1290/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "відсутність предмета спору" в розумінні пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта). Зазначене не виключає можливості припинення предмета спору на підставі законодавчого припису. 
В даному випадку таким законодавчим приписом є вимоги Кодексу України з процедур банкрутства, які виключають можливість укладення мирової угоди у справі про банкрутство, а також обмежують здійснення процедури банкрутства державного підприємства, що не підлягає приватизації, щодо переходу до процедур санації та ліквідації. 
З огляду на викладене, наявність встановленого законом обмеження щодо застосування до боржника, який не був виключений з переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, процедур санації чи ліквідації, неукладення впродовж тривалого часу мирової угоди в процедурі розпорядження майном у цій справі та відсутність у зв`язку з наведеним успішного завершення процедури банкрутства боржника позбавляють можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство.
З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та статті 6 Конвенції.
Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі, вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним, а також правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах.
До того ж, колегія суддів зауважує заявника апеляційної скарги про неправомірність його доводів щодо необхідності зупинення місцевим господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника на три роки до закінчення мораторію на санацію та ліквідацію державних підприємств, оскільки пунктом 17 Кодексу України з питань банкрутства встановлено пряму заборону на зупинення провадження у справі про банкрутство. 
У справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Процедура розгляду справи судами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та має бути збалансована з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.
Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини, колегія суддів зазначає, що у Рішенні «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року) Високий Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Статтею 74 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи не призвели до задоволення апеляційної скарги органу ДПС та скасування або зміни оскаржуваного судового акту, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 в оскаржуваній частині залишається колегією суддів без змін, як така, що відповідає завданню господарського судочинства, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному з`ясуванню всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276 ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області (вх. №1062 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 в частині розгляду клопотання арбітражного керуючого Струця М.П. (від 29.11.2019 №13255) про закриття провадження залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.01.2020 у справі №917/1230/15 в частині розгляду клопотання арбітражного керуючого Струця М.П. (від 29.11.2019 №13255) про закриття провадження у справі залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   13.07.2020 

Головуючий суддя                                                                    В.О. Фоміна

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна