ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України

19 серпня 2020 року
м. Харків

справа № 640/17008/13-ц
провадження № 22ц/818/2845/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,
суддів - Кругової С.С., Яцини В.Б.,

імена (найменування) сторін:
заявник - ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2020 року в складі судді Чередник В.Є.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», змінене на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») в особі свого представника Марченко Олесі Павлівни звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 09 вересня 2004 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3 укладена генеральна кредитна угода № 23 строком до 09 вересня 2006 року, в рамках якої укладено кредитні договори: 

- від 12 вересня 2006 року № 014/02/3-1392-06, відповідно до умов якого АППБ «Аваль» надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 230 000,00 доларів США зі сплатою 14,0% річних; 

- від 16 лютого 2007 року № 014/07/1-152-07, відповідно до умов якого АППБ «Аваль» надав ОСОБА_3 кредит в розмірі 120 000,00 доларів США зі сплатою 14% річних. 

16 лютого 2007 року до пунктів 1.2. та 1.3. генеральної кредитної угоди № 23 внесено зміни, зазначено відповідно, що загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими кредитами не повинен перевищувати 336 700,00 доларів США; термін дії угоди - до 09 вересня 2012 року.

16 лютого 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за генеральною кредитною угодою від 09 вересня 2004 року № 23 укладено договір іпотеки № 014/07/1-152/1-07, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок літ. «А-1», житловий будинок літ. «3-2», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «Е», льох літ. «И», теплиця літ. «К», колодязь № 4, огорожа № 5,6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належне на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. за реєстровим № 1424.

ОСОБА_3 належним чином не виконав умови генеральної кредитної угоди та порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 014/02/3-1392-06 - в загальному розмірі 1 426 990,54 грн; за кредитним договором від 16 лютого 2007 року № 014/07/1-152-07 - в загальному розмірі 928 635,37 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 12 вересня 2006 року № 014/02/3-1392-06 - в загальному розмірі 1 426 990,54 грн, за кредитним договором від 16 лютого 2007 року № 014/07/1-152-07 - в загальному розмірі 928 635,37 грн шляхом проведення прилюдних торгів та встановити початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна у виконавчому провадженні.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року, уточненим ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року про виправлення описки, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2016 року, позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 12 вересня 2006 року № 014/02/3-1392-06 - в загальному розмірі 1 426 990,54 грн, за кредитним договором від 16 лютого 2007 року № 014/07/1-152-07 - в загальному розмірі 928 635,37 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною продажу предмета іпотеки, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

На виконання судового рішення 28 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 640/17008/13-ц, який був пред`явлений до примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні № 51288065 з примусового виконання виконавчого листа № 2/640/26/15 та у виконавчому листі № 640/17008/13-ц замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт). 

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 07 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 640/17008/13-ц, виданого 28 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова.

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А.

Скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження не направлена йому рекомендованим поштовим відправленням, що закріплено статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що в липні він звертався з аналогічною скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року в складі судді Губської Я.В. скарга була залишена без руху для виконання вимог частини першої статті 185 ЦПК України, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2019 року в складі судді Губської Я.В. скарга визнана неподаною та повернута заявнику, що є поважними причинами пропуску строку для звернення зі скаргою. 

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив поновити строк на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 07 лютого 2019 року; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 07 лютого 2019 року як незаконну; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. зупинити проведення прилюдних торгів з продажу житлового будинку № 5 літ. «А-1», житлового будинку літ. «3-2», вбиральні літ. «Ж», сараю літ. «Е», льоха літ. «И», теплиці літ. «К», колодязя № 4, огорожі № 5,6 по АДРЕСА_1 .

19 вересня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. подав відзив на скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні вимог.

Відзив мотивовано тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана заявнику разом з рекомендованим листом, однак повернута за закінченням строку зберігання. Вказані обставини свідчать про недобросовісне користування своїми правами, оскільки боржник обізнаний про те, що він зобов`язаний виконати рішення суду. Зазначає, що скарга подана з пропуском строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України, за відсутності поважних причин для його поновлення. 

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 07 лютого 2019 року.

Відмовляючи в поновленні строку на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. від 07 лютого 2019 року, суд першої інстанції послався на правові позиції, що містяться в постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-1763цс16, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-895цс15, згідно з якими перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, проте якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернуто, то перебіг строку звернення до суду не переривається. Не перериває перебіг такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору із іншими матеріально-правовими підставами. 

10 березня 2020 року ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального прав, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову постанову про задоволення скарги в повному обсязі. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження заявник на проживав в будинку АДРЕСА_1 та був знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою, отже постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував. 22 липня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на прийомі у приватного виконавця, дізнався про те, що заведено виконавче провадження № 58323290, але постанова про відкриття виконавчого провадження йому вручена не була. У період з 05 серпня 2019 року по 03 вересня 2019 року ОСОБА_1 займався організацією похорон та похованням своєї бабусі, опікувався та опікується питанням догляду та організацією лікування своєї матері ОСОБА_4 , яка тяжко хворіє, фактично перебуває у ліжку та потребує постійного догляду.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А., ТОВ «ФК «Форінт», АТ «Райффайзен Банк Аваль» ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. перебувало виконавче провадження № 58323290 з примусового виконання виконавчого листа № 640/17008/13-ц, виданого 28 квітня 2016 року Київським районним судом м. Харкова, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - на житловий будинок літ. «А-1», житловий будинок літ. «3-2», вбиральню літ. «Ж», сарай літ. «Е», льох літ. «И», теплицю літ. «К», колодязь № 4, огорожу № 5,6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належне на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І.М. за реєстровим № 1424, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 12 вересня 2006 року № 014/02/3-1392-06 - в загальному розмірі 1 426 990,54 грн, за кредитним договором від 16 лютого 2007 року № 014/07/1-152-07 - в загальному розмірі 928 635,37 грн за початковою ціною продажу предмета іпотеки, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

07 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а. с. 2-3 т. 5).

Про існування вказаної постанови ОСОБА_1 дізнався 22 липня 2019 року, про що свідчить його особистий підпис на заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та не заперечується в апеляційній скарзі (а. с. 161 т. 5).

31 липня 2019 року заявник звернувся до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про відкриття виконавчого провадження (а. с. 31-36 т. 3). 

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2019 року в складі судді Губської Я.В. скарга була залишена без руху для надання ОСОБА_1 строку для виконання вимог частини першої статті 185 ЦПК України (а. с. 54-55 т. 3).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2019 року в складі судді Губської Я.В. скарга визнана неподаною та повернута ОСОБА_1 , оскільки вимоги ухвали про залишення скарги без руху виконані не були (а. с. 81-82 т. 3).

16 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Д.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 228-229 т. 3). 

Відповідно до частин першої, шостої статті 127 ЦПК України  суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Статтею 449 ЦПК України імперативно встановлено два строки для звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Так, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положеннями ЦПК України  визначено обов`язок суду вирішити питання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця до вирішення питання про прийняття скарги до розгляду та розгляду її по суті. 

Перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, проте якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернуто, то перебіг строку звернення до суду не переривається. Не перериває перебіг такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору із іншими матеріально-правовими підставами (правовий висновок, що міститься в постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-1763цс16, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-895цс15).

Поважних причин для поновлення строку на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про відкриття виконавчого провадження матеріали справи не містять, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції. 

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 . 

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою. 

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 19 серпня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді С.С.Кругова

В.Б.Яцина