КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №359/5226/18                                           головуючий у І інстанції: Борець Є.О.
провадження 22-ц/824/8803/2020                        доповідач: Гуль В.В.

ПОСТАНОВА
Іменем України
14 серпня 2020 року                                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 головуючого судді Гуля В.В.,
  суддів  Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,
 
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення моральної шкоди за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,-  
 
                                                                 встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 30.08.2017 року відбулось ДТП за участю автомобіля марки AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . 
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2017 року у справі № 359/7082/2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Згідно Звіту № 31-D/36/0 від 16.10.2017 року про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 136185,78 грн.
Автомобіль марки AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 не мав страхового полісу в зв`язку з чим МТСБУ виплатило позивачу, як власнику автомобіля Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 32206,78 грн. страхового відшкодування.
Як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність і страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої їй шкоди, позивач просила відповідно до статті 1194 ЦК України стягнути з відповідача 36206,78 грн як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою здійсненою МТСБУ; стягнути з відповідача 1500 грн. витрат за проведення оцінки завданої шкоди.
А також просила стягнути  з відповідача на свою користь моральну шкоду, оскільки вона як власник зазнала значних душевних страждань, пов`язаних з тим, що її автомобіль був єдиним джерелом сімейного доходу, оскільки чоловік працював на ньому у таксі. Крім того, душевні страждання полягають в тому, що винуватець дтп усіляко намагається уникнути відповідальності за скоєнні ним діяння, затягуючи процеси і вводячи суд в оману. Розмір моральної шкоди оцінила у 10000 грн. 
В подальшому з підстав, зазначених в обґрунтування моральної шкоди, позивач просила стягнути з відповідача лише моральну шкоду.
Під час розгляду справи, як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, МТСБУ подано позов до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 76 269,78 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1921,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 5 000 грн.
Свої позовні вимоги МТСБУ обґрунтовує тим, що ним сплачено ОСОБА_2 як потерпілому від ДТП 76 269,78 грн., у відповідності до положень п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, як  матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль марки Nissan Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно така шкода підлягає стягненню в порядку регресу з винного в ДТП ОСОБА_1 , а також судові витрати за розгляд справи.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення моральної шкоди задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 76269 гривень 78 копійок, витрати на оплату судового збору в розмірі 1921 гривні, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 гривень та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000 гривень.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1   подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволені позовів в повному обсязі, оскільки доказів на підтвердження моральної шкоди ОСОБА_2 не надано, а позов МТСБУ про стягнення матеріальної шкоди поданий з порушенням процесуального закону і не підлягає розгляду у даній справі. А також рішення ухвалено про задоволення регресного позову на підставі  не належних доказів.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами;
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів
3) показань свідків.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.
     Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_2 була власницею автомобіля марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
      Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 25 вересня 2017 року (а.с.9-10 т.1) вбачається, що 30 серпня 2017 року приблизно о 23 годині 15 хвилин в м.Бориспіль на перехресті вул. Шевченка та вул. Лютнева сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_3 , були спричинені механічні пошкодження. На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.
       Спірні правовідносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
      Зі змісту висновку автотоварознавчої експертизи №125/19 від 16 вересня 2019 року (а.с.5-22 т.2) вбачається, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_3 , становить 136185 гривень 78 копійок. Крім того, ОСОБА_2 витратила грошові кошти в розмірі 1500 гривень на проведення оцінки. Ця обставина підтверджується копією меморіального ордеру №15H234863 від 11 жовтня 2017 року (а.с.12 т.1). Загальний розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, становить 137685 гривень 78 копійок (136185,78 + 1500).
        Вказана експертиза виконана експертом Калініченком Ю.В., який спеціалізується на визначенні вартості дорожніх транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. Крім того, у висновку автотоварознавчої експертизи №125/19 від 16 вересня 2019 року зазначено про те, що він був підготовлений для подання до Бориспільського міськрайонного суду, та що експерт Калініченко Ю.В. був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Ці обставини свідчать про те, що вказаний висновок автотоварознавчої експертизи повністю відповідає вимогам, передбаченим ч.1 ст.72, ч.1, ч.5 ст.106 ЦПК України, та є допустимим доказом.
        Зі змісту висновку автотоварознавчої експертизи №125/19 від 16 вересня 2019 року (а.с.5-22 т.2) вбачається, що після дорожньо-транспортної пригоди вартість пошкодженого автомобіля марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_3 , становила лише 63000 гривень. Тому ОСОБА_2 продала ОСОБА_6 вказаний автомобіль за грошові кошти в розмірі 63000 гривень. Розмір матеріальної шкоди, яка залишилась не відшкодованою позивачу, становив 74685 гривень 78 копійок (137685,78 - 63000).
       Зі змісту постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 25 вересня 2017 року (а.с.9-10 т.1) вбачається, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1 , оскільки він, керуючи автомобілем марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював поворот ліворуч та всупереч п.16.13 ПДР України не надав перевагу у русі автомобілю марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_3 , що рухався назустріч по смузі зустрічного руху. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України наведені обставини не підлягають доказуванню.
        Як вбачається з централізованої бази даних МТСБУ (а.с.180 т.1), цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована. На підставі пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у МТСБУ виникло зобов`язання виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 74685 гривень 78 копійок. У виконання цього грошового зобов`язання МТСБУ виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в загальному розмірі 74685 гривень 78 копійок (43705,78 + 30980). Це підтверджується копіями платіжних доручень №386710 від 15 січня 2018 року та №901833 від 8 лютого 2018 року (а.с.184, 187 т.1).
         На підставі пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до МТСБУ перейшло право вимагати від ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 74685 гривень 78 копійок. З копії платіжного доручення №901770 від 7 лютого 2018 року (а.с.191 т.1) вбачається, що МТСБУ також витратило грошові кошти в розмірі 1584 гривень на проведення оцінки. Ці обставини свідчать про те, що МТСБУ набуло право на відшкодування матеріальної шкоди в загальному розмірі 76269 гривень 78 копійок (74685,78 + 1584). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно відшкодував МТСБУ заподіяну ним шкоду.
      З огляду на це суд вважав, що з ОСОБА_1 на користь МТСБУ належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 76269 гривень 78 копійок.
Також суд прийшов до висновку, що безумовно, у зв`язку з пошкодженням автомобіля марки «Nissan Almera», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 зазнала душевні переживання. У такий спосіб їй була заподіяна моральна шкода. ОСОБА_1 декілька років поспіль ухилявся від добровільного відшкодування заподіяної ним шкоди. Значна тривалість душевних страждань позивача свідчить про те, що розмір моральної шкоди становить 10000 гривень.
        З огляду це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.
        Проте з таким висновком суду повністю погодитись не можна виходячи з наступного.
Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Жодних обґрунтувань та доказів завдання моральної шкоди, а також обґрунтування та розрахунку такої шкоди Позивачем не надано. Твердження ОСОБА_2 про використання автомобілю в підприємницькій діяльності та втрата сім`єю ОСОБА_7 єдиного доходу жодним доказом не підтверджується.
Крім того, як підтверджується матеріалами справи Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 359/7082/2017, ОСОБА_2 у розгляді даної справи участі не приймала та жодних клопотань про прискорення строків розгляду такої справи не подавала, а відповідно безпідставним є її твердження про затягування ОСОБА_1 строків розгляду такої справи.
Таким чином, в порядку вимог статей 77-81 ЦПК України ОСОБА_2 не доведено та не надано належних і достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті ДТП 30.08.2017 року.
Таким чином із підстав, заявлених позивачем в обґрунтування моральної шкоди, така вимога задоволена бути не може в зв`язку з чим в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Також судом першої інстанції безпідставно прийнято до розгляду по даній справі позов МТСБУ про стягнення матеріальної шкоди, виходячи з наступного.
У матеріалах справи міститься протокол судового засідання від 09.11.2018 року (а.с. 63-64).
У відповідності до положень ч. 4 та 5 ст. 53 ЦПК України, у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.
Також у матеріалах справи міститься клопотання МТСБУ від 14.05.2019 року (а.с. 170 - 171) зі змісту якого можна дійти до висновку, що МТСБУ стало відомо зі змісту повістки, про залучення, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
З вказаного можна дійти висновку, що третя особа залучена до участі в справі без дотримання процедури, встановленої ч. 5 ст. 53 ЦПК України.
У матеріалах справи міститься позовна заява МТСБУ (а.с. 175-179).
Згідно з протоколом судового засідання, що відбулось 29.05.2019 року (а.с. 197-98), представником МТСБУ було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи позовної заяви. 
В порядку ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.
Таким чином, у процесі розгляду судом спору між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 МТСБУ як третя особа з метою захисту свого права могла заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ..
Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 52 ЦПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.
Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 52 ЦПК України, можуть бути допущені судом до розгляду в процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена в самостійному позові.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі № 916/3245/17.
Згідно матеріалів даної справи, спір між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 за позовом виник із цивільно-правових відносин щодо цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду.
Таким чином, перевіряючи наявність підстав для спільного розгляду позову МТСБУ з первісним позовом, суд першої інстанції помилково об`єднав його в одне провадження, коли відповідно до вимог ЦПК України мав повернути вказану заяву заявнику.
Крім того судом не додержано вимог ст. 52 ч. 2 ЦПК України, оскільки суд не постановив ухвалу про вступ у справу третьої особи МТСБУ, як третьої особи із самостійними вимогами, прийнявши її позов до спільного розгляду, тобто розглянув позов особи, незалученої у встановленому законодавством порядку до участі в справі, та в зв`язку з недотриманням таких вказаних вище процесуальних вимог таке звернення МТСБУ не може вважатися позовом у даній справі.
За таких обставин і в цій частині рішення суду підлягає скасуванню
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
 
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2020 року  про задоволення позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення моральної шкоди-скасувати.
 
Ухвалити по справі нове судове рішення.
 
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення моральної шкоди.

 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Головуючий

Судді: