ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/13725/16-ц	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/534/20 	Доповідач - Сташків Б.І.	
Категорія - 304000000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Сташків Б.І. 
суддів -  Хома М. В., Щавурська Н. Б., 
                                       за участю секретаря - Стецюк М.А.

       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/13725/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року, постановлену суддею Позняк В.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

       У лютому 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. 
       У поданій заяві, заявник ОСОБА_1 вказував, що про рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року йому стало відомо з відповіді Косівського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 січня 2020 року .
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2016 року - залишено без розгляду. 
       Ухвала обґрунтована тим, що заява про перегляд заочного рішення подана після закінчення процесуального строку, визначеного ст. 284 ЦПК України і відсутні обґрунтовані підстави для поновлення такого строку. 
       Не погодившись із вказаною ухвалою суду від ОСОБА_1 поступила апеляційна скарга, в якій відповідач просить скасувати ухвалу та скасувати заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року та призначити справу за правилами загального позовного провадження.
       У доводах апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахування усіх обставин справи.         Зокрема вказує, що судом першої інстанції не враховано того, що йому не було відомо про існування судового провадження по даній справі, його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. 
       Також, апелянт зазначає, що судом безпідставно не враховано цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за невиконання договірних зобов`язань, яка розглядалась Косівським районним судом, Апеляційним судом Івано-Франківської області, які постановою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року скасовані та у задоволенні позивача ОСОБА_2 відмовлено ( справа №347/2220/15). Вважає, що вказане рішення касаційного суду свідчить про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 у даній справі.
       У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
       Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та у доступі до суду апеляційної інстанції. 
       Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.
       Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
       Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним  і обґрунтованим. 
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
       Відповідно до частини 1, 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
       Відповідно до пунктів 2-4 статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
       Апеляційним судом встановлено, що заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року ухвалено за відсутності відповідача. 
       Таким чином, відповідач був позбавлений права на захист своїх цивільних прав та інтересів у суді під час вирішення даної справи, не мав можливості подати заперечення щодо позовних вимог, належним чином захистити та відстояти свої права та інтереси.
       10 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд заочного рішення, зазначаючи, що про існування даної справи йому не було відомо, а про оскаржуване рішення він дізнався з відповіді Косівського районного відділу ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 січня 2020 року. Також, йому було повідомлено про відкриття виконавчого провадження за № 59660928. Дане провадження було відкрито на підставі виконавчого листа № 607/13725/16 виданого 15 березня 2017 року(а.с.56).
       Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того що копія вказаного рішення надсилалася ОСОБА_1 за місцем його проживання та реєстрації, та отримане ним 28.01.2017 року про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення (а.с.34,38) . Також зазначав,що всі відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду 28 грудня 2016 року, про що свідчать поштові повідомлення про вручення (а.с. 26-28).
       Разом з тим, судом першої інстанції не враховано що заявник на момент розгляду справи перебував за межами України, що підтверджується поданими ним копіями закордонного паспорта(а.с.106,107,108), а тому позбавлений був можливості належним чином користуватися своїми процесуальними правами, пов`язаними із розглядом даної справи.
       Порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення встановлений статтею 287 ЦПК України.
          Згідно частини 3 статті 287 ЦПК України за  результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.
       Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
       Згідно статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
       Суд першої інстанції постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи,не взяв до уваги того, що заявник на час розгляду справи перебував за межами України, що підтверджується копією закордонного паспорта, про розгляд даної справи йому не було відомо, а тому прийшов до помилкового висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без розгляду у зв`язку з пропуском строку на подачу такої заяви, позбавивши відповідача права апеляційного оскарження, оскільки без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції відповідач позбавлений права оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку (ч.4 ст.287 ЦПК України).  
       Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а залишив без розгляду з підстав пропущення строку подання такої заяви без поважних причин, оскільки заявником наведено обґрунтовані підстави пропуску встановленого процесуального строку.
       Окрім того, судом першої інстанції не надано правової оцінки усім доводам заявника, зокрема щодо Постанови Верховного Суду у справі №347/2220/15 від 20 листопада 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за невиконання договірних зобов`язань.
       Відповідно до частини  1 статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Разом з тим, апеляційний суд переглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення, у зв`язку із чим вимоги апелянта щодо скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року до задоволення не підлягають, оскільки дана справа не розглядається по суті позовних вимог. 
       Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.   
       Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

                                       ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

       Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2020 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Головуючий:                                                         Сташків Б.І.

                                                                                Хома М.В.

       Судді:                                                                Щавурська Н.Б