Ухвала
 
04 вересня 2020 року
місто Київ
 
справа № 761/13085/14-ц
провадження № 61-12576ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Григорян Олени Грайровни, заінтересована особа - Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 21 серпня 2020 року звернувся з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалених за наслідками розгляду скарги на дії головного державного виконавця.
Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.
Заявником всупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору.
У касаційній скарзі заявник зазначає, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалених за наслідками розгляду скарги на дії головного державного виконавця. У таких доводах ОСОБА_3 посилається на те, що позивачі у справі про захист прав споживачів звільняються від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Верховний Суд визначає наведені заявником підстави звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі безпідставними, з огляду на таке.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України (стаття 3 Закону України «Про судовий збір»).
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року визначено у розмірі 2 102,00 грн.
Заявник оскаржує судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалені за наслідками розгляду його скарги на дії державного виконавця.
Тобто, зазначена скарга подана у порядку виконання судового рішення, переглянутого судом апеляційної інстанції, яке є остаточним щодо розгляду справи по суті, це рішення набрало законної сили.
Верховний Суд констатує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження 
№ 14-57цс18), на висновки якої посилається заявник у касаційній скарзі, сформулювала правовий висновок і визначила право на пільги щодо сплати судового збору споживачів за їх позовом не лише у суді першої інстанції, а також під час перегляду зазначеного рішення судами апеляційної та касаційної інстанцій. Тобто, споживач звільняється від сплати судового збору за подання позову до суду та під час перегляду судового рішення, за наслідками розгляду справи по суті, в інших інстанціях.
У наведеній правовій позиції відсутні висновки щодо пільг зі сплати судового збору за подання заяв, скарг, поданих стороною у порядку виконання ухваленого по суті судового рішення.
Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів (посадових осіб) державної виконавчої служби. Водночас, у частині другій статті 4 наведеного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, проте визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг на всі судові рішення без винятків.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» передбачено судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене положення поширюється на подання апеляційних і касаційних скарг на усі, без винятку, ухвали суду, які підлягають оскарженню, та рішення за наслідками їх перегляду, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв до суду першої інстанції, за результатами розгляду яких постановлено відповідні ухвали.
При цьому предмет судового розгляду суду першої інстанції не може впливати на обов`язковість сплати або несплати судового збору за подання апеляційної скарги в разі незгоди з судовим рішенням (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18)).
Отже, за подання до суду апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
З урахуванням наведеного, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції у розмірі 420, 40 грн (2 102, 00 грн х 0, 2) і надати оригінал квитанції про його сплату або документи, що підтверджують інші підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Суд роз`яснює, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Григорян Олени Грайровни, заінтересована особа - Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), залишити без руху.
Надати для усунення зазначених недоліків строк до 03 жовтня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             С. О. Погрібний