ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" вересня 2020 р.           Справа№ 910/17660/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Мартюк  А.І. 
          Зубець  Л.П. 

представників сторін:
від позивача: Радченко О.П. (довір. №23/12/19-01 від 23.12.19);
від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу           Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
на рішення           Господарського суду міста Києва  від 02.06.2020
у справі  № 910/17660/19 (суддя Котков О.В.)
за позовом           Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс"
про          стягнення грошових коштів

                                                  ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 у справі№910/17660/19 в позові відмовлено повністю. 
Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- на підтвердження заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс" перед Публічним акціонерним товариством "Київенерго" позивач надав довідку про стан розрахунків за спожиту теплоенергію до 01.05.2018 року за період з лютого 2013 року по вересень 2018 року, довідку про стан розрахунків за спожиту теплоенергію до 01.05.2018 року за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року, облікові картки, помісячно за період з лютого 2013 року по квітень 2018 року;
- в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані належні докази, які підтверджують облік спожитої Товариством з обмеженою відповідальності  «Водоканал-Сервіс» теплової енергії, а також її вартість.
Не погоджуючись з рішенням, позивач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 у справі №910/17660/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги  повністю.
В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:
- на підтвердження факту постачання теплової енергії та підтвердження обсягу відпущеної відповідачу теплової енергії ПАТ «Київенерго» в матеріалах справи міститься  надані позивачем наступні докази: договір №8363081; корінці нарядів на включення  та відключення об`єктів теплоспоживання за спірний період, складені ПАТ «Київенерго»; відомості обліку споживання теплової енергії; облікові картки помісячно, які є паперовим відображенням програмного комплексу - інформаційна система «УНІВАН-ТЕРМІНАЛ- Київ Debet, яка була передана ПАТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго» на виконання умов договору цесії відповідно до акту приймання-передавання фізичного носія/пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білігінгових систем ПК «БІТЕК» та «УНІВАН-ТЕРМІНАЛ» (інформація щодо постачання теплової енергії за договором №8363081 вносилась ПАТ «Київенерго» до вказаної інформаційної системи на підставі даних приладів обліку теплової енергії та теплового навантаження відповідно до п.4.1 договору №8363081 ), про що наголошувалось в ході судового засідання;
- нарахування та внесення до бази даних відомостей було здійснено саме ПАТ «Київенерго», а позивач лише сформував  таку довідку та надав всі докази на підтвердження позовних вимог відповідно до внесених відомостей до цієї бази. Зазначена довідка є паперовим відображенням електронної бази даних;
- на підтвердженням позовних вимог позивачем надано до суду першої інстанції належні та допустимі докази: договір №8363081; корінці нарядів на включення та відключення об`єктів теплоспоживання; відомості обліку споживання теплової енергії; облікові картки помісячно; розрахунок споживання відповідачем теплової енергії у гарячій воді  на потреби централізованого опалення та гарячого водопостачання  відповідно до визначеної формули обрахунку.   
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», розгляд справи призначено до розгляду на 01.09.2020.
01.09.2020 в судове засідання не з`явився  представник відповідача.
При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача судовою колегією враховано, що відповідачу  відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020) за номером 0411631240682 вручено.
Враховуючи належне повідомлення відповідача про час  та місце розгляду справи, також те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, про причину неявки відповідач не повідомив, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення  представника позивача судовою колегією встановлено.
13.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс", як споживачем, укладено договір купівлі-продажу теплової енергії № 8363081, відповідно до п.1.1. якого, постачальник зобов`язується протягом строку дії договору забезпечити безперервне (за винятком нормативно встановлених перерв) постачання теплової енергії, належної якості на межу продажу (для потреб опалення та гарячого водопостачання) згідно з параметрами, визначеними у додатку № 1 до договору, а споживач зобов`язується отримувати та оплачувати її вартість відповідно до умов договору.
11.10.2018 року між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як кредитором  (кредитор), та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (новий кредитор), укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (надалі - договір), відповідно до п.1.1. якого, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 р. теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями)) як такий, що підлягає стягненню з споживача (споживачів) на загальну суму 497  554 936,91грн. станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018р. до дати укладення договору та коригувань платежів.
Відповідно до п.1.2. договору, перелік договорів (основних рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за договором, зазначається в додатку № 1 до договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до договору.
За умовами п.1.3. договору з укладення договору кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені в додатку № 1 до договору. Відступлення прав вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, втрати від інфляції, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню з споживача (споживачів), визначаються окремим договором.
В п. 2.1. договору визначено, що в рахунок оплати за відступлене право вимоги за договором на суму 497 554 936,91грн., новий кредитор прийняв 497 554 936,91грн. боргових зобов`язань кредитора перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що становить частину суми боргового зобов`язання за мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.10.2018 року у справі № 910/7807/18.
Згідно з п. 3.1.1 договору цесії сторони договору підтверджують, що на дату підписання додатку № 1 до цього договору за актами прийому-передачі кредитор передав новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього договору не прийняті, акти звіряння розрахунків).
Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання кредитором та новим кредитором своїх зобов`язань за договором (п. 5.1. договору).
Згідно з додатком № 1 до договору КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" прийняло право вимоги до ТОВ "Водоканал-Сервіс" заборгованісті в розмірі 1 575 859,99 грн.
Листом №1/5-8363081 від 08.04.2019 року позивач повідомив відповідача про відступлення права вимоги  та просив сплати заборгованість у розмірі 1 575 859,99 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частинами першою і другою статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 517 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
На підставі договору № 601-18 про відступлення права вимоги (цесії), Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" отримало від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс" за заборгованістю у сумі 1575 859,99грн.
На підтвердження заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс" перед Публічним акціонерним товариством "Київенерго" позивач надав довідку про стан розрахунків за спожиту теплоенергію до 01.05.2018 року за період з лютого 2013 року по вересень 2018 року, довідку про стан розрахунків за спожиту теплоенергію до 01.05.2018 року за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року, облікові картки, помісячно за період з лютого 2013 року по квітень 2018 року.
У відповідності до положень ст. 517 Цивільного кодексу України ПАТ "Київенерго", як кредитор, зобов`язане було передати Комунальному підприємству виконавчого органу Київради "Київтеплоенерго", як новому кредитору, документи, які підтверджують права позивача на наявний у відповідача борг.
За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Згідно ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
В апеляційній скарзі  позивач зазначає про те, що:
- на підтвердження факту постачання теплової енергії та підтвердження обсягу  відпущеної відповідачу теплової енергії ПАТ «Київенерго» в матеріалах справи міститься  надані позивачем наступні докази: договір №8363081; корінці нарядів на включення  та відключення об`єктів теплоспоживання за спірний період, складені ПАТ «Київенерго»; відомості обліку споживання теплової енергії; облікові картки помісячно, які є паперовим відображенням програмного комплексу - інформаційна система «УНІВАН-ТЕРМІНАЛ- Київ Debet, яка була передана ПАТ «Київенерго» до КП «Київтеплоенерго» на виконання умов договору цесії відповідно до акту приймання-передавання фізичного носія/пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білігінгових систем ПК «БІТЕК» та «УНІВАН-ТЕРМІНАЛ» (інформація щодо постачання теплової енергії за договором №8363081 вносилась ПАТ «Київенерго» до вказаної інформаційної системи на підставі даних приладів обліку теплової енергії та теплового навантаження відповідно до п.4.1 договору №8363081 ), про що наголошувалось в ході судового засідання;
- нарахування та внесення до бази даних відомостей було здійснено саме ПАТ «Київенерго», а позивач лише сформував  таку довідку та надав всі докази на підтвердження позовних вимог відповідно до внесених відомостей до цієї бази. Зазначена довідка є паперовим відображенням електронної бази даних.
Однак зазначені доводи не спростовують законного та обґрунтованого висновку місцевого суду про те, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надані належні докази, які підтверджують облік спожитої Товариством з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс" теплової енергії, а також її вартість.
Отже у зв`язку  з відсутністю первинних документів, складених ПАТ "Київенерго",  місцевий господарський  суд обгрунтовано зазначив про те, що встановити кількість спожитої Товариством з обмеженою відповідальністю "Водоканал-Сервіс" теплової енергії та її вартість, а отже і наявність у відповідача боргу в сумі заявленій позивачем є неможливим, у зв`язку  з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, з підстав недоведеності та необґрунтованості факту порушення відповідачем прав позивача та охоронюваних законом інтересів.
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 не підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд,

                                                  ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну  скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва  від 02.06.2020 у справі         № 910/17660/19 залишити без змін.
3. Матеріали справи  №910/17660/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 03.09.2020

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                А.І. Мартюк

                                                                                Л.П. Зубець