Єдиний унікальний номер 219/2966/20
Номер провадження 33/804/336/20 

ПОСТАНОВА
              І м е н е м   У к р а ї н и 

30.06.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного  суду Залізняк Р.М., при  секретарі судового засідання Ситнику Д.Л., розглянувши в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника Ніколаєнка В.І., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2020р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 
визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
за участю захисника    Ніколаєнка В.І. 
особи, яку притягнуто до 
адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 
  
      в с т а н о в и л а :

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2020р., ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постанову оскаржено захисником Ніколаєнком В.І., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який:
- незгодний із оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення судом вимог ст.ст. 1, 2, 18, 33, 34, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП та п. 24 постанови ПВСУ №  14 від 23.12.2005р.;
- вказує, що працівники поліції в період виконання своїх службових обов`язків під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та складання ними протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього не виконали вимог Конституції України, Законів України, Постанов КМУ наказів МВС України та КУпАП;
- вказує, що підставою для зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало нібито те, що він не був пристебнутий паском безпеки, в той же час працівник поліції перебували без особистих засобів індивідуального захисту, що є неприпустимим в умовах карантину, та ОСОБА_1 , побоюючись за своє здоров`я відмовився продувати алкотестер та на службовому автомобілі працівників поліції проїхати до медичної установи м. Бахмут Донецької області для огляду на стан сп`яніння;
- вказує, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення повно не відображає змісту події, та на ньому зафіксовано тільки відмова ОСОБА_1 від продуття алкотестеру та проходження медичного огляду, його зауваження на дії працівників поліції та пояснення не зафіксовані;
-  вказує, що свідок ОСОБА_2 у суді пояснив, що 20.03.2020р. спільно з ОСОБА_1 їхав на роботу на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , їх зупинили працівники поліції, причина зупинки йому буда невідома, пасками безпеки вони вдвох були пристебнуті;
- наголошує, що після того, як працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення йому було дозволено керування власним транспортним засобом, а працівник поліції на не надав суду пояснення, на якій підставі він дозволив ОСОБА_1   керування транспортним засобом;
- наголошує, що відеозапис зроблено працівниками поліції у порушення вимог інструкції № 1026 від 18.12.2018р. «Про застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, засобів фото, кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України» та наказу МВС України «Про порядок застосування відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік зберігання та видача відеозаписів», який має вибіркові фрагменти події;
- вказує, що працівник поліції не перевірив ОСОБА_1 на стан сп`янінні на місці зупинки, не склав направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак сп`яніння, не прийняв пояснення про підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та пояснення про підстави відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;
- прохає оскаржувану постанову скасувати. прийняти нову постанову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.                                         

Заслухавши суддю-доповідача, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги прохали її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги захисника Ніколаєнка В.І., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за таких підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20.03.2020р., о 07:25год. в м. Світлодарськ біля будинку № 12 Бахмутського району Донецької області керував транспортним засобом Skoda Scout, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного обстеження на місці (продуття технічного засобу алкотестер «Драгер 6810») та медичного обстеження в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні обґрунтований протоколом про адміністративне правопорушення  серії ДПР 18 №450173 власноруч письмовим поясненням ОСОБА_1 ,  що він в наркологію м. Світлодарськ їхати відмовляється та продувати Драгер не буде, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких  встановлено, що в  їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або медичне обстеження у лікарні, на що він відмовився, відеозаписом на оптичному носії CD-R диску з нагрудної камери поліцейського №147, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на пропозицію поліцейського відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою тесту «Драгер» та у медичному закладі. 
Вказані докази визнані судом належними та допустимими, такими, що повністю узгоджуються між собою, доповнюють один одного та спростовують пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, щодо його невинуватості.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись із такими висновками суду за таких підстав.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.     
ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
  Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України “Про національну поліцію” чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до відеозапису, який міститься у справі про адміністративне правопорушення працівник поліції повідомляє свідкам, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що ними було зупинено транспортний засіб та під час спілкування виникла підозра перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Твердження про те, що ОСОБА_1 нібито не був пристебнутий паском безпеки на думку суду апеляційної інстанції, є неспроможними, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять у собі відповідних доказів щодо ціє обставини. 
Крім того, порушення правил користування пасками безпеки тягне за собою накладення адміністративного стягнення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про порушення ОСОБА_1 правил користування пасками безпеки.
Таким чином суд апеляційної інстанції не вбачає підстав законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та вважає подальші дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення такими, що не відповідають вимогам  закону.  

За таких підстав, суд апеляційної інстанції, керуючись сформованою практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.   
Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та іншими підзаконними нормативними актами.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення передбаченого КУпАП та має бути складений у відповідності до вимог закону.  
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1   правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , він прямував до місця своєї роботи.   
Відповідно до наданих у судове засідання копій документів щодо працевлаштування ОСОБА_1 вбачається, що відповідно до довідки № 8 ПАТ «Центренерго» від 25.06.2020р. ОСОБА_1 працює на Вуглегірській дільниці «Ременерго» ПАО «Центренерго» Вуглегірської ТЕС м. Світлодарськ Донецької області майстром з ремонту обладнання (котельної) 1 група з 08.12.2003р. до теперішнього часу, що також підтверджується копією трудової книжки, та відповідно до довідки № 9 від 25.06.2020р. цього ж товариства, ОСОБА_1 20.03.2020р.  перебував на робочому місці з 08-00год. до 15-45год.
Відповідно до п. 4.10.10 інструкції по пропускному та внутрішньоб`єктному режимах на Вуглегірський ТЕС забороняється перебувати на території ТЕС з ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідно до п. 1.3 вказаної інструкції керівникі цехів, дільниць, лабораторій, відділів, служб зобов`язані контролювати виконання вказаної інструкції працівниками ТЕС.        
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих даних, які б дозволили встановити, що ОСОБА_1 із дотриманням вимог закону було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважає доводи апеляційної скарги захисника обґрунтованими, та вбачає підстави для закриття  провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
    
Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,
    
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Ніколаєнка Василя Івановича, який діє в інтересах  особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, задовольнити.  
Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, скасувати.

Провадження у справі  про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя