ПОСТАНОВА
Іменем України

09 липня 2020 року 
Київ
справа №809/1118/17
адміністративне провадження №К/9901/1088/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
секретар судового засідання - Титенко М.П.,

за участю :
представника позивача - Маланюк О.Я.,
представника відповідача - Рибак Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОТ» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 (суддя Остап`юк С.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017 (колегія суддів: Ільчишин Н.В., Глушко І.В., Шинкар Т.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповільністю «ЗОТ» до Галицької митниці Держмитслужби про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ: 

          ТОВ «ЗОТ» звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Галицької митниці Держмитслужби у якому просило: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні митного оформлення товару, що задекларований митною декларацією ІМ40АА                                               № 206050000/2013/204185 від 19.06.2013 у встановлені строки наступного заявленого товару: 1). Одяг та додаткові речі та їх частини бувші у вжитку з текстильних матеріалів - 2,3 категорії, вагою 17420 кг., що має помітні ознаки використання (носіння), без ярликів, без упакувань, зім`ятий та неакуратно складений. Походження Велика Британія., 2). Взуття бувше у вжитку - 2 категорія - 960 кг. Має помітні ознаки використання (носіння), без ярликів, без упаковань, неакуратно складене. Походження Велика Британія. 3). Вироби бувші у вжитку інші з текстильних матеріалів (постільна білизна, ковдри, вироби для меблювання) - 3 категорії - 820 кг., має помітні ознаки використання (носіння), без ярликів, без упаковань, зім`ятий та неакуратно складений. Походження Велика Британія ; та зобов`язати відповідача розглянути надану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗОТ» зазначену митну декларацію ІМ40АА № 206050000/2013/204185 від 19.06.2013 і завершити з врахуванням оплачених ТОВ «ЗОТ» авансових платежів, митне оформлення декларації ІМ40АА                                                           № 206050000/2013/204185 від 19.06.2013 року.  
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивачем подано відповідачу для оформлення митну декларацію ІМ 40 АА №206050000/2013/204185 від 19.06.2013., але відповідач, всупереч вимогам норм Митного кодексу України (далі - МК України), призупинив митне оформлення товару згідно вказаної декларації. Вважає таку бездіяльність протиправною і просить суд зобов`язати відповідача завершити митне оформлення товару згідно поданої декларації.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2017, яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017 у задоволені позову відмовлено, у зв`язку із тим, що відповідач діяв в межах та у спосіб передбачений МК України. Зокрема, судами було встановлено, що наданий позивачем до розмитнення товар - «одяг бувший у вжитку з текстильних матеріалів» є речовими доказами у кримінальному провадженні за №32013090000000038, досудове розслідування у якому зупинено, а тому у відповідності до норм Кримінального процесуального кодексу України, такі докази повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили, прийнятого за наслідками вказаного кримінального провадження. Як наслідок, у відповідача відсутні підстави для митного оформленні товару згідно митної декларації ІМ 40 АА №206050000/2013/204185 від 19.06.2013 до набрання рішенням законної сили, прийнятого за наслідками кримінального провадження за №32013090000000038.
Не погоджуючись з рішенням судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в яких просить їх скасувати і позов задовольнити. Вказується на те, що суди попередніх інстанцій в порушення правил оцінки доказів, не звернули увагу про відсутність у відповідача належно оформленої заборони від слідчого про призупинення розмитнення завезеного ним товару. При цьому, така заборона була викладена в формі листа, в якому вказувалось лише прохання зупинити митне оформлення товару. Також позивач звертає увагу Суду касаційної інстанції про те, що суди попередніх інстанцій, не вірно трактуючи положення норм матеріального права, помилково вважать, що відповідач не мав обов`язку приймати рішення про призупинення процедури розмитнення декларованого ним товару, хоча це прямо передбачено положеннями МК України. 
В письмовому відзиві на вказану касаційну скаргу, який надійшов до Верховного Суду відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.
Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.01.2013 ТОВ «ЗОТ», на підставі Контракту купівлі-продажу за №01/11 від 21.11.2011, укладеного між фірмою «OLISEN CORP» Панама і позивачем, та інвойсу від 24.01.2013, ввезено на митну територію України товар: одяг та додаткові речі і їх частини бувші у вжитку з текстильних матеріалів - 2, 3 категорії, вагою 17 420 кг, походження - Велика Британія; взуття бувше у вжитку - 2 категорії, вагою 960 кг, походження - Велика Британія; вироби бувші у вжитку інші з текстильних матеріалів (постільна білизна, ковдри, вироби для меблювання) - 3 категорії, вагою 820 кг, походження Велика Британія.
28.01.2013 Івано-Франківською митницею оформлено попередню митну декларацію за №206050000/2013/200469 на вказаний товар.
08.02.2013 зазначений вище товар розміщено на склад тимчасового зберігання ТОВ «ТЕП» Івано-Франківській митниці.
19.06.2013 уповноваженою особою позивача до митного оформлення подано відповідачу митну декларацію за №206050000/2013/204158 з долученням до неї супровідних документів для здійснення митного оформлення товару.
Судами також встановлено, що відповідачем не було завершено митне оформлення товарів «одяг бувший у вжитку» в зв`язку з надходженням  повідомлення від 19.06.2013 старшого слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №206050000/2013/204158 зареєстрованому за фактом ухилення службовими особами позивача від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України.
   19.06.2013 постановою старшого слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області майором податкової міліції визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження за №32013090000000038 товар «одяг бувший у вжитку з текстильних матеріалів» вагою 19 200 кг, поданого ТзОВ «ЗОТ» для митного оформлення до Івано-Франківської митниці відповідно до митної декларації за №206050000/2013/204158.
  У відповідності до відомостей Головного управління ДФС в Івано-Франківській області досудове розслідування у кримінальному провадженні за №32013090000000038, розпочате за фактом вчинення службовими особами позивача кримінального провадження, передбаченого частиною 3 статті 212 Кримінального кодексу України, зупинене на підставі пункту 3 частини 1 статті 280 Кримінального процесуального кодексу України.
На час розгляду справи в суді касаційної інстанції митне оформлення товару не завершено.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача по не розмитненню вказаного товару, 07.08.2017 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у задоволенні якого було відмовлено, з чим не погоджується Верховний Суд з огляду на наступне. 
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, зокрема щодо здійснення митного оформлення та проведення митних формальностей врегульовані Митним кодексом  України.
Згідно з частиною першою статті 255 цього Кодексу (тут і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.
Частиною другою статті 255 Митного кодексу України визначено, що строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі:
1) виконання митних формальностей поза місцем розташування митного органу відповідно до статті 247 цього Кодексу;
2) підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару;
3) проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу;
4) виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини п`ятої цієї статті;
5) зупинення митного оформлення відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції";
6) подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 29 частини першої статті 4 МК України митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Отже, наведена норма підтверджує висновок про те, що митне оформлення товарів та транспортних засобів комерційного призначення повинно бути здійснено протягом чотирьох годин з моменту пред`явлення товарів (транспортних засобів), митних декларацій та всіх товарно-супровідних документів. Винятки з цього правила є вичерпними та встановлені у частині другій статті 255 Митного кодексу України. 
Як вбачається з матеріалів справи, та як було встановлено судами попередніх інстанцій підставою, яка слугувала для не розмитнення завезеного позивачем товару протягом 4 років, стало повідомлення старшого слідчого з ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №206050000/2013/204158.
При цьому названа обставина не входить до переліку підстав, які надають право відповідачу, згідно із частиною другою статті 255 МК України продовжувати строк митного оформлення товару, або взагалі не завершувати процедуру розмитнення.
Доводи представника відповідача про те, що строк митного оформлення товару позивача згідно названої стаття 255 МК України продовжений до теперішнього часу у зв`язку із виявленням порушень митних правил, не є належною підставою для зупинення митного оформлення, оскільки доказів про існування факту порушення митних правил не надано Суду під час розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції. 
В свою чергу, Верховний Суд вважає за необхідне зауважити наступне.
Відповідно до положень статті 558 МК України митні органи при виконанні завдань, покладених на митну службу України, взаємодіють з правоохоронними органами в порядку, встановленому законодавством.
Правоохоронні органи зобов`язані письмово повідомляти митні органи про наявність оперативної інформації щодо можливих випадків переміщення товарів з порушенням норм законодавства України. У разі наявності такої оперативної інформації від правоохоронних органів митний контроль та митне оформлення здійснюються за письмовим рішенням керівника митного органу, який отримав цю оперативну інформацію, або особи, яка виконує його обов`язки, в обсягах та у формах, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається із повідомлення старшого слідчого ОВС відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №206050000/2013/204158, яке надійшло до відповідача, в ньому не вказані відповідні випадки  переміщення товарів з порушенням норм законодавства України, а лише висловлено прохання зупинити митне оформлення товару. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний діяти у відповідності до Конституції та законів України, в тому числі при отримані такого повідомлення від правоохоронних органів, і враховувати, що  Митним кодексом України або іншими законодавчими актами не передбачено в такому випадку зупинити  митне оформлення товару, а завершення митної процедури не змінює статус цього товару, як  речового доказу.
Також в матеріалах справи є акт прийому-передачі речових доказів № 11 від 16.02.2017 з Івано-Франківської митниці ДФС до Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ  ДФС в Івано-Франківській області, та в цей же день складено акт № 11/1 від 16.02.2017 про передачу назад речових доказів з Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ  ДФС в Івано-Франківській області до Івано-Франківської митниці ДФС.
Відтак, як вже зазначалось, визнання товару речовим доказом по кримінальній справі не дає підстав для зупинення на не визначений час  митного оформлення. Більш того, жодного процесуального документу в межах КПК України відповідачу не надходило та суду не надано. Жодних інших підстав для не завершення митного оформлення товару судами не встановлено, а розмитнення товару жодним чином не впливає на досудове розслідування кримінального правопорушення. Вказані висновки підтверджуються фактичними обставинами, а саме, в 2013р. досудове розслідування зупинено і не завершено на час розгляду справи.
          Разом з тим, оскільки розгляд кримінальної справи не завершився, а вилучений товар визнаний  речовим доказом, то вирішення цього питання, в тому числі його зберігання є повноваженням та компетенцією   органів досудового слідства та суду.
З огляду на що, Суд касаційної інстанції вважає, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка проявилась у несвоєчасному митному оформленні товару позивача, а тому   позов ТОВ  «ЗОТ» підлягає задоволенню. Позивачем своєчасно сплачено всі митні платежі для митного оформлення товару, а відтак, судом не встановлено перешкод для завершення митного оформлення товару.
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
  
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОТ» задовольнити.
Скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2017.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОТ» - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Галицької митниці Держмитслужби, яка полягає у невиконанні митного оформлення товару, що задекларований митною декларацією ІМ40АА № 206050000/2013/204185 від 19.06.2013.
Зобов`язати Галицьку митницю Держмитслужби завершити митне оформлення товару за митною декларацією ІМ40АА № 206050000/2013/204185 від 19.06.2013.
          Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду