ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 липня 2020 року           справа №812/10503/13-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Маліновської А.А., представників відповідача Гламаздіна О.О., Павловської Е.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року (повне судове рішення складено 09 грудня 2019 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 812/10503/13-а (суддя в І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання дій протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії,       
                                          
                                                          УСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (далі – ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», платник податків) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - СДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправними дій щодо нарахування пені, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що грошові зобов`язання, які були передані йому відповідно до Концесійного договору від 01.12.2011, укладеного між ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, де Міністерство – Концесієдавець, а ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» – Концесіонер, та на виконання Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.11.2011 за № 741 «Про визначення переможця концесійного конкурсу щодо надання у концесію цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Свердловантрацит» (далі – ДП «Свердловантрацит»), були розстрочені постановами та ухвалами Луганського окружного адміністративного суду, якими були встановлені строки сплати розстрочених грошових зобов`язань. Окрім цього, позивач посилався на укладені між позивачем та податковим органом графіки погашення грошових зобов`язань, якими були встановлені строки та розміри сплати розстрочених грошових зобов`язань, що свідчить про відсутність у відповідача повноважень застосовувати штрафні санкції за порушення строків сплати сум грошових зобов`язань, визначених Податковим кодексом України (далі – ПК України), у разі їх сплати у строки, визначені рішенням суду. Також, позивач наводить обставини, які, на його думку, свідчать про порушення СДПІ норм податкового законодавства щодо порядку проведення перевірок та відсутності підстав у останнього для видання наказу про проведення перевірки.  
З урахуванням заяви від 16.01.2014 про зміну предмету позову (т.2 а.с. 44-49) позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 204 від 07.11.2013 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит»;
- визнати протиправними дії відповідача по реалізації наказу № 204 від 07.11.2013 щодо призначення та проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит»;
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.12.2013 № 0000771401, № 0000781401, № 0000791401, № 0000801401, № 0000811401, № 0000821401, № 0000831401;
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу пені в розмірі 10 000 грн. з податків та зборів (обов`язкових платежів), сплата яких була розстрочена постановами Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року по справі № 2а-3487/11/1270; від 20 листопада 2012 року по справі № 2а/1270/9086/2012; від 23 лютого 2012 року по справі № 2а/1270/1308/2012; від 28 лютого 2011 року по справі № 2а-1642/11/1270; від 21 березня 2012 року по справі № 2а/1270/1916/2012; від 29 листопада 2010 року по справі № 2а-8570/10/1270, та визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування пені в розмірі 10 000,00 грн. за несвоєчасну сплату неіснуючої заборгованості за Декларацією з ПДВ за грудень 2011 року (№ 1292 від 20.01.2012), Декларацією з податку на прибуток за І півріччя 2013 року (№ 9060441297 від 26.09.2013) та Декларацією з податку на прибуток за 2012 року (№ 9087453381 від 11.02.2013 за 2012 рік та заборгованості ДП «Свердловантрацит», що виникла до моменту укладання Концесійного договору.
- зобов`язати СДПІ відновити на особовому рахунку позивача грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., які направлені на погашення пені, нарахованої на податкові зобов`язання з податків і зборів (обов`язкових платежів), сплата яких була розстрочена постановами Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року по справі № 2а-3487/11/1270; від 20 листопада 2012 року по справі № 2а/1270/9086/2012; від 23 лютого 2012 року по справі № 2а/1270/1308/2012; від 28 лютого 2011 року по справі № 2а-1642/11/1270; від 21 березня 2012 року по справі № 2а/1270/1916/2012; від 29 листопада 2010 року по справі № 2а-8570/10/1270 та несвоєчасну сплату неіснуючої заборгованості за Декларацією з ПДВ за грудень 2011 року (№ 1292 від 20.01.2012), Декларацією з податку на прибуток за І півріччя 2013 року (№ 9060441297 від 26.09.2013) та Декларацією з податку на прибуток за 2012 рік (№ 9087453381 від 11.02.2013 за 2012 рік) та заборгованості ДП «Свердловантрацит», що виникла до моменту укладання Концесійного договору.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року адміністративний позов ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» до СДПІ про визнання дій протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 03 грудня 2013 року № 0000771401, № 0000781401, № 0000791401, № 0000801401, № 0000811401, № 0000821401, № 0000831401.
Визнано протиправними дії СДПІ щодо нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» пені в розмірі 10 000,00 грн. з податків та зборів (обов`язкових платежів), сплата яких була розстрочена: постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року у справі № 2а-3487/11/1270, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року у справі № 2а/1270/9086/2012, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року у справі № 2а/1270/1308/2012, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року у справі № 2а-1642/11/1270, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2012 року у справі № 2а/1270/1916/2012, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року у справі № 2а-8570/10/1270. 
Визнано протиправними дії щодо нарахування пені в розмірі 10 000,00 грн. за несвоєчасну сплату неіснуючої заборгованості за декларацією з ПДВ за грудень 2011 року (№ 1292 від 20.01.2012), декларацією з податку на прибуток за І півріччя 2013 року (№ 9060441297 від 26.09.2013) та декларацією з податку на прибуток за 2012 рік (№ 9087453381 від 11.02.2013 за 2012 рік) та заборгованості ДП «Свердловантрацит», що виникла до моменту укладання Концесійного договору. 
Зобов`язано СДПІ відновити на особовому рахунку ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., які направлені на погашення пені, нарахованої на податкові зобов`язання: з податків і зборів (обов`язкових платежів), сплата яких розстрочена постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року у справі № 2а-3487/11/1270, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року у справі № 2а/1270/9086/2012, Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року у справі № 2а/1270/1308/2012, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року у справі № 2а-1642/11/1270, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2012 року у справі № 2а/1270/1916/2012, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року у справі № 2а-8570/10/1270, та несвоєчасну сплату неіснуючої заборгованості за декларацією з ПДВ за грудень 2011 рік (№ 1292 від 20.01.2012), декларацією з податку на прибуток за І півріччя 2013 року (№ 9060441297 від 26.09.2013) та декларацією з податку на прибуток за 2012 рік (№ 9087453381 від 11.02.2013 за 2012 рік) та заборгованості ДП «СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ», що виникла до моменту укладання Концесійного договору (т.1 а.с.40-59). 
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року апеляційну скаргу СДПІ - задоволено частково. 
Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року в адміністративній справі № 812/10503/13-а в частині визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 03 грудня 2013 року № 0000781401 скасовано і в цій частині в задоволенні позову відмовлено. 
В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року в адміністративній справі № 812/10503/13-а - залишено без змін (т.1 а.с. 67-74).
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2018 року відновлено втрачене судове провадження в адміністративній справі № 812/10503/13-а в частині процесуальних документів, ухвалених судами першої та апеляційної інстанції у даній справі (т.1 а.с.75-77).
Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року касаційну скаргу СДПІ задоволено частково, постанови Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2014 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд (т. 1 а.с.157-165).

Рішенням Луганського окружного адміністартивного суду від 27 листопада 2019 року  позовні вимоги задоволені частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, винесені СДПІ 03 грудня 2013 року: 
- № 0000771401 про нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» штрафних санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 267 742,14 грн.;
- № 0000791401 про нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» штрафних санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 740 288,60 грн.;
- № 0000811401 про нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» штрафних санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 2,69 грн.;
- № 0000801401 про нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» штрафних санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 11 255 372,25 грн.;
- № 0000821401 про нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» штрафних санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання з частини прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до бюджету у розмірі 4 516 524,38 грн.;
- № 0000831401 про нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» штрафних санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання з податків і зборів (обов`язкових платежів), які справлялися до 01.01.2011, але не визначені ПК України, у розмірі 247 111,23 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Також слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від 05 грудня 2018 року клопотання Офісу великих платників податків ДФС було задоволено частково, зокрема замінено відповідача (СДПІ) у справі на належного (т.2 а.с.180).
Ухвалою Першого апеляційного адміністартивного суду від 10 лютого 2020 року замінено в адміністративній справі № 812/10503/13-а відповідача - Офіс великих платників податків ДФС на Офіс великих платників податків ДПС (далі – Офіс, податковий орган).
Не погодившись з рішенням Луганського окружного адміністартивного суду від 27 листопада 2019 року, Офіс подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу не змінюють встановлений підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та пунктом 57.1 статті 57 ПК України граничний строк сплати узгоджених зобов`язань, а встановлюють порядок виконання судового рішення шляхом розстрочення сплати стягнутого за судовим рішенням податкового боргу. Відтак, пеня та штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового боргу нараховуються відповідно до вимог статтею 129 ПК України (пеня нараховується за весь період існування податкового боргу, включаючи період розстрочення/відстрочення на підставі рішення суду) та 126 ПК України (у день фактичного погашення чергових часток, розстрочених/відстрочених сум заборгованості). Апелянт наголосив на тому, що перевіркою встановлено порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток, авансових внесків з податку на прибуток, податку на додану вартість, частини прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до державного бюджету, податків та зборів (обов`язкових платежів), які справлялися до 01.01.2011, але не визначені Податковим кодексом України, протягом граничних строків у загальній сумі 94 122 256,98 грн.
Також податковий орган, з посиланням на вимоги ст. 98 ПК України та Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 741 від 23.11.2011 «Про визнання переможця концесійного конкурсу щодо надання у концесію цілісного майнового комплексу ДП «Свердловантрацит» вказав, що позивач за Концесійним договором прийняв всі особові рахунки ДП «Свердловантрацит», а відповідно і несе відповідальність по зобов`язаннях останнього. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.  
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» зареєстроване в якості юридичної особи та перебуває на податковому обліку у відповідача як платник податків (т.1 а.с.175-182).
Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.11.2011 № 741 позивач визнаний переможцем концесійного конкурсу щодо надання в концесію цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Свердловантрацит» (т.2 а.с. 61).
На підставі Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.11.2011 за № 741 «Про визначення переможця концесійного конкурсу щодо надання у концесію цілісного майнового комплексу ДП «Свердловантрацит» між позивачем та Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, де Міністерство – Концесієдавець, а ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» – Концесіонер, був укладений Концесійний договір від 01.12.2011 (т.2 а.с.62-81).
Відповідно до п.1 Концесійного договору Концесієдавцем Концесіонеру на платній та строковій основі надано право на управління (експлуатацію) цілісним майновим комплексом ДП «Свердловантрацит» для комплексного забезпечення задоволення громадських потреб. 
Так, у відповідності до п. 11.36 Концесійного договору позивач зобов`язаний погасити податкову заборгованість підприємства, яка сформувалася у підприємства на дату укладання цього договору у порядку та строки, погоджені з відповідним податковим органом і відповідно до вимог чинного законодавства. 
Пунктом 33.8 договору концесії встановлено, що Концесіонер є правонаступником Підприємства за майновими та немайновими справами та обов`язками, які сформувались у Підприємства станом на дату укладення між сторонами цього Договору та передані Концесіонеру за Зведеним Актом прийняття-передачі майна, передбаченим підпунктом 33.4 цього пункту Договору, з моменту його укладення між Сторонами.
На час укладання Концесійного договору ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» перебувало на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у м. Свердловську, якою у квітні 2012 року прийнято рішення про об`єднання особових рахунків ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та ДП «Свердловантрацит» станом на 01.01.2012 та станом на 26.03.2012, у зв`язку з чим до особових рахунків платника податків ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» передано суми розстроченого податкового боргу ДП «Свердловантрацит», зокрема, з податку на прибуток, по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до державного бюджету (дивіденди), збір за геологорозвідувальні роботи, розстрочена заборгованість з податку на додану вартість (т.2 а.с.123-126).
Зокрема, згідно коду бюджетної класифікації 1102010 TOB «ДТЕК Свердловантрацит» позивачу були передані розстрочені суми заборгованості з податку на прибуток, термін сплати яких не настав, у розмірі 98 938 363,68 грн. та переплата у розмірі 255 610,62 грн., по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до державного бюджету (дивіденди) (код бюджетної класифікації 21010100) позивачу передані розстрочені суми заборгованості, термін сплати яких не настав, у розмірі 20 844 528,60 грн.; з податків та зборів (обов`язкових платежів), які справлялися до 01.01.2011 (збір за геологорозвідувальні роботи) (код бюджетної класифікації 21081400), передані розстрочені суми заборгованості, термін сплати яких не настав, у розмірі 4 649 406,50 грн.

Також, місцевий суд підкреслив, що за Концесійним договором позивач є правонаступником ДП «Свердловантрацит» за майновими та немайновими правами та обов`язками, які сформувалися у Підприємства (ДП «Свердловантрацит») станом на дату укладання між Сторонами цього Договору та передані Концесіонеру за Зведеним Актом приймання-передачі майна, передбаченим пунктом 33.4 цього Договору. 
Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи місцевим судом витребувано у сторін докази включення до акту приймання-передачі майна від ДП «Свердловантрацит» до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» на виконання Концесійного договору.
Представник відповідача жодних доказів з  цього питання не надав з посиланням на те, що вся документація залишилась за місцезнаходженням податкового органу, на обліку у якому на той час перебував позивач, а представником ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» надано до суду копію акта приймання-передачі майна від 28 квітня 2012 року (т.6 а.с.29-174, 213-228), зведений акт приймання-передачі майна від 02 грудня 2011 року (т.7 а.с.17-18), передавальний акт дебіторської та кредиторської заборгованості, яка сформувалась у ДП «Свердловантрацит» станом на 01 грудня 2011 року (т.7 а.с.46-92), передавальний акт майна ДП «Свердловантрацит» (т.7 а.с.93-120, 125-250, т.8 а.с.1-250, т.9 а.с.1-73).
Як встановлено місцевим судом, дослідженням вказаних актів не виявлено інформації щодо передачі від ДП «Свердловантрацит» до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» податкової заборгованості станом на дату укладання Концесійного договору.
Проте, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що вказані документи врегульовують питання приймання-передачі від ДП «Свердловантрацит» до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» майна, а також дебіторської та кредиторської заборгованості на виконання розділу «Умови передачі та повернення Об`єкта концесії» Концесійного договору (зокрема, п.33.4, 33.8), і в таких документах не повинна бути відображено передача податкової заборгованості на виконання Концесійного договору у відповідності до п. 11.36.

Також судами встановлено, що 07 листопада 2013 року СДПІ винесено наказ № 204 про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», предметом якої визначено перевірку своєчасності сплати до бюджету сум податкових зобов`язань за період з 01.11.2010 по 31.10.2013 (т.4 а.с.215-216).
Зазначений наказ винесено на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України. 
У період з 10.11.2013 по 13.11.2013 на підставі наказу № 204 від 07.11.2013 посадовими особами СДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» з питань своєчасності сплати до бюджету сум податкових зобов`язань за період з 01.11.2010 по 31.10.2013, за результатами якої складено акт від 13.11.2013 № 130/14-0/37596090 (т.2 а.с.5-22).
Згідно з п. 2.8 акта при перевірці використано податкову звітність, картки особових рахунків, рішення суду про розстрочення податкового боргу, а у висновку зазначено, що перевіркою встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України, а саме несвоєчасна сплата податкового зобов`язання за платежами з податку на прибуток, авансових внесків з податку на прибуток, податку на додану вартість, частини прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до державного бюджету, податків та зборів (обов`язкових платежів), які справлялися до 01.01.2011, але не визначені Податковим кодексом України (т.2 а.с.5-22).
Не погоджуючись з висновками податкового органу, 21.11.2013 позивачем подано заперечення за № 4-45/286 до акту перевірки від 13.11.2013 № 130/14-0/37596090, в яких останній просив визнати незаконними висновки, викладені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки з посиланням на те, що ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не порушувались строки сплати податкових зобов`язань, а податковий борг, зазначений в акті перевірки, є податковим боргом ДП «Свердловантрацит», яке є юридичною особою та самостійним платником податків. За Концесійним договором до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» перейшли лише узгоджені податкові зобов`язання ДП «Свердловантрацит», що склались станом на 01.12.2011 (т.2 а.с.23-25).
Листом від 28.11.2013 № 7026/10/14-104 податковий орган повідомив позивача про результати розгляду заперечень до акту перевірки від 13.11.2013 № 130/14-0/37596090, вказавши з посиланням на положення пп. 98.2.4 п. 98.2 ст. 98 ПК України, що заперечення визнано такими, що суперечать нормам чинного законодавства та не підлягають задоволенню (т.2 а.с.26-27).
На підставі акта перевірки від 13.11.2013 № 130/14-0/37596090 СДПІ з ОВП у м. Луганську прийняті такі податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 03 грудня 2013 року:
- № 0000771401 - за затримку на 162, 193, 220, 254, 273 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 6 338 710,71 грн. нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 1 267 742,14 грн. за платежем з податку на прибуток (т.2 а.с.222-223);
- № 0000781401 - за затримку на 15 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток в розмірі 285 594,00 грн нарахований штраф у розмірі 10% у сумі 28 559,40 грн. (т.2 а.с. 224-225);
- № 0000791401 - за затримку на 27 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання за платежем з авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 7 402 886,00 грн. нарахований штраф у розмірі 10% у сумі 740 288,60 грн. (т.2 а с.226-227);
- № 0000801401 - за затримку на 50, 58, 59, 88, 119, 120, 137, 217, 248 календарних днів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 56 276 861,25 грн. нарахований штраф у розмірі 20% у сумі 11 255 372,25 грн. (т.2 а.с.230-233;)
- № 0000811401 - за затримку на 1 календарний день сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) в розмірі 26,89 грн. нарахований штраф у розмірі 10% у сумі 2,69 грн. (т.2 а.с.228-229);
-  № 0000821401 - за затримку на 68, 82, 125, 126, 152, 157, 160, 174, 202, 218, 247, 249, 251, 266, 279, 283, 284, 293, 343, 345, 346, 374, 375, 398, 404, 429, 433, 438, 460, 461, 466, 496,525, 597, 619,643, 689, 705, 711, 794, 800, 824, 829, 831, 853, 859, 885, 886, 892, 921, 923, 951, 978, 1001 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем з частини прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до бюджету в розмірі 22 582 621,90 грн. нарахований штраф у розмірі 20% у сумі 4516524,38 грн. (т.2 а.с.234-238);
- № 0000831401 - за затримку на 403, 438, 444, 461, 474, 475, 490, 491, 496, 499, 507, 521, 525, 535, 552, 556, 565, 581, 593, 612, 626, 640, 643, 644, 655, 671, 673, 675, 677, 701, 704, 705, 732, 735, 756, 763, 767, 793, 797, 824, 826, 848, 854, 857, 885, 886, 916, 944, 948, 975, 977, 1005, 1007, 1036, 1039, 1046, 1066, 1069, 1097, 1128, 1131, 1158 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання за платежем з податків і зборів, які справлялися до 01.01.2011, але не визначені ПК України, в розмірі 1 235 556,15 грн. нарахований штраф у розмірі 20% у сумі 247 111,23 грн. (т.2 а.с.239-243).
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.
Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині задоволенних позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000791401 (авансові внески з податку на прибуток).
Судами встановлено, що декларацією з податку на прибуток ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» за 2012 рік від 11.02.2013 (рядок 34) визначено розмір авансових внесків, що підлягатиме сплаті у березні-грудні 2013 року та у лютому-січні 2014 року, який складає 7 402 886 грн. (т.3 а.с.47-48).
Згідно пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України, зокрема, встановлено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.
Згідно п. 49.1 ст. 49 ПК України - податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до п. 152.9 ст. 159 ПК України для цілей цього розділу (р. ІІІ «Податок на прибуток підприємств») використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік у разі сплати щомісячних авансових внесків, у порядку, визначеному п. 57.1 ст. 57 ПК України.
Пунктом 49.3 ст. 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою, надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення або засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Починаючи з 1 січня 2013 року нормами ПК України запроваджено новий порядок подання звітності з податку на прибуток.
Згідно п. 46.2 ст. 46 ПК України – платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність (крім малих підприємств) у порядку, передбаченому для подання податкової декларації. Платники податку на прибуток, малі підприємства, віднесені до таких відповідно до  Господарського кодексу України, подають разом з річною податковою декларацією річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації.
Тому, за загальним правилом, з 1 січня 2013 року платники податку на прибуток подають декларації з цього податку разом із фінансовою звітністю один раз за рік, за наслідками податкового року.
Згідно до абзацу 11 п. 57.1  ст. 57 ПК України у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.
Разом з тим абзацем 9 п. 57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому-четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов`язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, платники, які за результатами минулого року отримали прибуток, а за підсумками І-го кварталу 2013 року стали збитковими, мають право подати декларацію за І-й квартал та у ІІ-ІV кварталах припинити сплачувати авансові внески.
Відповідно до декларації з податку на прибуток за 2012 рік, ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» у 2012 році отримано прибуток. Відповідно до декларації з податку на прибуток за результатами І-го кварталу 2013 року позивач за підсумками І-го кварталу 2013 року отримав збиток (рядок 07 декларації) – 51 516 400 грн., при цьому позивач щомісячно сплачував авансові внески.
Згідно декларації з податку на прибуток за результатами півріччя 2013 року позивач отримав збиток у розмірі 177 420 463,00 грн.
Отже, доводи податкового органу щодо несплати у граничний термін (30.08.2013) авансового внеску з податку на прибуток за серпень 2013 року є безпідставними, оскільки позивач за підсумками І-го кварталу та півріччя 2013 року отримав збиток та подав декларацію за I-й квартал та півріччя 2013 року на підставі абзацу 9 п. 57.1 ст. 57 ПК України, що звільнило його від подальшої сплати авансових внесків з податку на прибуток. В свою чергу відповідач, у порушення норм ПК України неправомірно здійснив нарахування штрафних санкцій та пені на, нібито, несплачений авансовий внесок з податку на прибуток, від сплати якого позивач звільнений законом.    
Доводи відповідача про подання позивачем декларацій на прибуток за І квартал та за півріччя 2013 року лише 26 вересня 2013 року, тобто вже після настання граничного терміну сплати авансового внеску, є безпідставними, оскільки вказані декларації були прийняті відповідачем, після чого за правилами абзацу 9 п.  57.1  ст.  57 ПК України позивач звільнявся від сплати авансових внесків у другому-четвертому кварталах. При цьому зазначена норма Закону не містить застереження щодо впливу своєчасного чи несвоєчасного подання такої декларації на звільнення від сплати авансових внесків. Вказана законодавча норма є імперативною і для такого звільнення достатньо лише самого факту подання декларації на прибуток за І квартал 2013 року із зазначенням про неотримання прибутку чи отримання збитків.
Крім того, листом СДПІ № 4073/10/11-010 від 01.10.2013 підтверджено, що станом на 01.10.2013 за ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» по платежах з авансових внесків з податку на прибуток обліковується переплата у розмірі 29 573 576,32 грн. (т.5 а.с.98-99).
Отже, рішення місцевого суду щодо необхідності скасування цього податкового повідомлення-рішення є законним та обгрунтованим, тому підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині відсутні.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000811401 (податок на додану вартість).          
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки податковим органом встановлено, що ДП «Свердловантрацит» було надано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість від 20.01.2012 № 1292, якою визначено податкові зобов`язання у розмірі 56 276 861,19 грн., граничний термін сплати яких 30.01.2012. ДП «Свердловантрацит» суму у розмірі 10 064 588,66 грн., в т.ч. податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 26,89 грн., було фактично погашено 31.01.2012, що складає 1 день затримки, у зв`язку з чим податковим органом нарахований штраф у розмірі 10% у сумі 2,69 грн. (т.2 а.с.228-229).
Рішенням про об`єднання особових рахунків ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та ДП «Свердловантрацит» станом на 01.01.2012 на виконання Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.11.2011 № 741 «Про визнання переможця концесійного конкурсу щодо надання у концесію цілісного майнового комплексу ДП «Свердловантрацит», підписаним посадовими особами ДП «Свердловантрацит», ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та ДПІ у м. Свердловську до особового рахунку з податку на додану вартість ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» приєднано переплату у розмірі 11 919 404,68 грн. (т.2 а.с.126).
Рішенням про об`єднання особових рахунків ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та ДП «Свердловантрацит» станом на 26.03.2012 на виконання Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23.11.2011 № 741 «Про визнання переможця концесійного конкурсу щодо надання у концесію цілісного майнового комплексу ДП «Свердловантрацит», підписаним посадовими особами ДП «Свердловантрацит», ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та ДПІ у м. Свердловську до особового рахунку з податку на додану вартість ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» приєднано суму розстроченого податку з ПДВ в розмірі 56 276 861,19 грн. (т.2 а.с.124).
Отже, сплата грошового зобов`язання 31 січня 2012 року згідно платіжного доручення № 9941 від 31.01.2012 в сумі 26,89 грн. (т.2 а.с.106) здійснювалась безпосередньо ДП «Свердловантрацит», а залишок несплаченої суми за декларацією з податку на додану вартість в сумі 49 951 010,34 грн. станом на 23 лютого 2012 року було розстрочено постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року у справі № 2а/1270/1308/2012, який сплачувався відповідно графіку та був погашений достроково.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення № 0000811401 про нарахування ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» штрафних санкції за порушення граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 2,69 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, апеляційна скарга відповідача в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000771401 (податок  на прибуток).
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2012 року у справі № 2а/1270/9086/2012 з ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» стягнуто заборгованість з податку на прибуток в розмірі 6 338 710,71 грн., сплата якої розстрочена ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року, починаючи з 30 квітня 2013 року по 30 березня 2018 року згідно графіку погашення розстроченої суми грошового зобов`язання. Строки сплати розстрочених сум податкового боргу узгоджено з податковим органом шляхом підписання відповідного графіку.
Сторонами визнається та підтверджується документально сума податкового зобов`язання та його погашення в строки, визначені постановою суду та укладеним графіком, а саме: платіжні доручення від 29.04.2013 № 6943; від 31.05.2013 № 8974; від 27.06.2013 № 10944.
Повне погашення податкового боргу, стягнутого за рішенням суду від 20 листопада 2012 року у справі № 2а/1270/9086/2012, відбулось 19.08.2013 достроково, що підтверджено рішенням податкового органу № 5 від 19.08.2013 про дострокову сплату розстроченого податкового боргу (т.2 а.с.53зв-54).

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000801401 (податок  на додану вартість).
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року у справі № 2а/1270/1308/2012 з ДП «Свердловантрацит» стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 45 951 010,34 грн., сплата якої була розстрочена, починаючи з лютого 2012 року по листопад 2012 року згідно графіку погашення розстроченої суми грошового зобов`язання. 
Сторонами визнається та підтверджується документально сума податкового зобов`язання та його погашення в строки, визначені постановою суду та укладеним між сторонами графіком, а саме: платіжні доручення від 29.03.2012 № 459; від 28.05.2012 № 287; від 29.05.2012 № 375; від 09.08.2012 № 3. 
Податковий борг, стягнутий постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року у справі № 2а/1270/1308/2012, повністю погашено достроково, що підтверджено листом Державної податкової інспекції у м. Свердловську від 09.10.2012 за № 8418/19 (т.2 а.с.55зв).
Заміна сторони у справі № 2а/1270/1308/2012 з ДП «Свердловантрацит» на ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не здійснювалась.
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2012 року у справі № 2а/1270/1916/2012 з ДП «Свердловантрацит» стягнуто заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 29 982 852,00 грн., сплата якої розстрочена починаючи з 23 березня 2012 року по 19 жовтня 2012 року згідно графіку погашення розстроченої суми грошового зобов`язання.  
Сторонами визнається та підтверджується документально сума податкового зобов`язання та його погашення в строки, визначені постановою суду та укладеним між сторонами графіком, а саме: платіжні доручення від 20.04.2012 № 716; від 28.04.2012 № 9252; від 28.05.2012 № 286. 
Податковий борг, стягнутий постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2012 року у справі № 2а/1270/1916/2012, повністю погашено достроково, що підтверджено листом Державної податкової інспекції у м. Свердловську від 09.10.2012 за № 8418/19 (т.2 а.с.55зв).
Заміна сторони у справі № 2а/1270/1916/2012 з ДП «Свердловантрацит» на ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не здійснювалась.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000821401 (частина прибутку (доходу), що вилучається до бюджету).
Сторонами визнається та підтверджується документально сума податкового боргу з чистого прибутку (доходу) та його погашення в строки, визначені постановою суду та укладеним графіком, а саме: платіжні доручення від 23.02.2012 № 3342; від 23.03.2012 № 5863; від 23.04.2012 № 8594; від 24.05.2012 № 11507; від 08.10.2012 № 6208; від 24.10.2012 № 6976; від 23.11.2012 № 8483; від 23.04.2013 № 6495; від 23.05.2013 № 8300; від 21.06.2013 № 10615; від 23.07.2013 № 12896 (т.2 а.с.54зв).
Повне погашення податкового боргу з чистого прибутку (доходу), стягнутого з ДП «Свердловантрацит» за рішенням суду у справі № 2а-8570/10/1270 відбулось 24.07.2013, тобто, раніш ніж було передбачено графіком погашення боргу.
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року у справі № 2а-1642/11/1270 з ДП «Свердловантрацит» стягнуто заборгованість з податку на прибуток в розмірі 49 697 021,23 грн., з частини чистого прибутку в розмірі 21 198 888,00 грн., зі збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 1 110 369,54 грн., сплата якої була розстрочена, починаючи з березня 2011 року по лютий 2021 року згідно графіку погашення розстроченої суми грошового зобов`язання.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року у справі № 2а-1642/11/1270 змінено порядок та строк виконання вищевказаної постанови в частині сплати чистого прибутку (доходу) в розмірі 19255656,60 грн. шляхом сплати згідно графіку в період з 28 лютого 2012 року по 25 лютого 2021 року на підставі узгодженого між сторонами відповідного графіку.
Сторонами визнається та підтверджується документально сума податкового зобов`язання та його погашення в строки, визначені постановою суду та укладеним графіком, а саме: платіжні доручення від 30.01.2012 № 1483; від 28.02.2012 № 3913; від 29.03.2012 № 6372; від 27.04.2012 № 9023; від 30.05.2012 № 11981; від 08.10.2012 № 6402; від 30.10.2012 № 7325; від 29.04.2013 № 6922; від 30.05.2013 № 8900; від 27.06.2013 № 10878 (т.2 а.с.55).
Розстрочений судовими рішеннями у справі № 2а-1642/11/1270 та справі № 2а-1642/11/1270 погашено позивачем 24.07.2013, тобто, раніше узгодженого графіку.

Згідно ст. 32 ПК України, зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки, розстрочки, податкового кредиту.
Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.
Зі змісту положень абзацу 1 пункту 100.1, пункту 100.2, абзацу 1 пункту 100.11 статті 100 ПК України розстроченням податкового боргу є перенесення рішенням контролюючого органу строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу, яке здійснюється за заявою такого платника податків окремо за кожним податком і збором. 
Відповідно до пункту 100.4 статті 100 ПК України підставою для розстрочення податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.
Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення (пункт 100.6 статті 100 ПК України).
Розстрочення податкового боргу передбачає встановлення форми розрахунків платника з бюджетом шляхом вчинення послідовних дій з погашення боргу частинами і в певні строки, що застосовується як у процедурі примусового стягнення податкового боргу, так і під час добровільного погашення платником грошових зобов`язань, за умови надання платником податків доказів наявності обставин, які свідчать про загрозу виникнення або накопичення податкового боргу такого платника (перелік таких обставин та належних доказів, які підтверджують їх існування, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1235.
У свою чергу, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 263 КАС України (у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.
Системний аналіз вищенаведених положень ПК України та КАС України дає підстави для висновку, що розстрочення виконання судового рішення про стягнення податкового боргу здійснюється як контролюючими органами, так і судами, на підставі відповідної заяви юридичної особи, яка бере участь у справі.
Статтями 31, 37 та 38 ПК України передбачено, що податковий обов`язок припиняється його виконанням, яке відбувається шляхом сплати в повному обсязі відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається несплаченим своєчасно.
Отже, розстрочення (відстрочення) сум грошових зобов`язань та платежів не вважається їх сплатою, а є лише перенесенням (зміною) строків сплати на більш пізній період, а несплачене у строк, визначений договором або судовим рішенням, розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання набуває статус податкового боргу.
При цьому, судове рішення про розстрочення присудженої судом суми податкового боргу не змінює обсягу податкового обов`язку платника податків - боржника (у тому числі суми податкового боргу, а також розміру штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання), оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями. Обсяг податкового обов`язку, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства, у тому числі пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. 
Факт дотримання при цьому строків сплати, встановлених у судовому рішенні, не впливає на порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх, оскільки податкове законодавство не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов`язання в залежності від того, як платник податку її сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, в тому числі і у випадку розстрочення його виконання.
Правопорушення, відповідальність за яке встановлена статтею 126 Податкового кодексу України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов`язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов`язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).
У свою чергу, розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.09.2014 у справі №21-279а14. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа № 2а-6855/12/2670, адміністративне провадження № К/9901/525/18) також погодився з позицією податкового органу, що розстрочення податкового боргу означає перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу і ПК України не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничних строків узгодженої суми податкового зобов`язання в залежності від того, як платник податку її сплатив - добровільно чи на умовах розстрочення. Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, про безпідставність посилання позивача на протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень через те, що платник податків сплачував податковий борг у відповідності до встановлених судом строків виконання судових рішень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції наголосив, що особливістю спірних правовідносин є те, що позивач у справі ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не є юридичним правонаступником ДП «Свердловантрацит», а взаємовідносини між вказаними підприємствами урегульовано Концесійним договором.
При цьому мотивами для задоволення позовних вимог місцевий суд зазначив наступне.
Як зазначалось судом раніше, згідно з пунктом 33.8 договору Концесії позивач є правонаступником ДП «Свердловантрацит» за майновими та немайновими правами та обов`язками, які сформувалися у Підприємства (ДП «Свердловантрацит») станом на дату укладання між Сторонами цього Договору та передані Концесіонеру за Зведеним Актом приймання передачі майна, передбаченим пунктом 33.4 цього Договору, з моменту його укладання між сторонами.
Разом з цим, в наданих до суду передавальних актах відсутня інформація щодо передачі ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» від ДП «Свердловантрацит» податкових зобов`язань. 
Слід зазначити, що статтею 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передачі всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам в результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. 
Однак, на час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а також на час розгляду цієї справи ДП «Свердловантрацит» не перебуває в процесі припинення, а отже відповідно до приписів ст. ст. 91, 92 Цивільного кодексу України зазначене підприємство у повному обсязі наділено правами та обов`язками юридичної особи.
У відповідності до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про особливості оренди чи концесії об`єктів паливно-енергетичного комплексу, що перебувають у державній власності», у концесіонера не виникає загального правонаступництва згідно з правами та зобов`язаннями підприємства, цілісний майновий комплекс якого передається у концесію. Таку ж норму містить ч. 5 ст. 3 Закону України «Про концесії».
Позиція відповідача щодо обов`язку ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» нести відповідальність за несвоєчасну сплату податкового боргу ДП «Свердловантрацит» ґрунтується на тому, що відповідно до підпункту 98.2.4 пункту 98.2 статті 98 ПК України у разі передачі в оренду чи концесію цілісного майнового комплексу державного або комунального підприємства платник податків - орендар чи концесіонер після прийняття цілісного майнового комплексу державного або комунального підприємства в оренду чи концесію набуває усіх прав і обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу, які виникли у державного або комунального підприємства до передачі цілісного майнового комплексу в оренду чи концесію.
Проте, пункт 98.2 статті 98 ПК України доповнено вищезазначеним підпунктом 98.2.4 згідно з Законом України від 17.11.2011 № 4057-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо стимулювання інвестицій у вітчизняну економіку», який набрав законної сили 01.01.2012. 
Отже, за висновком місцевого суду, на час укладення Концесійного договору від 01.12.2011 ПК України не містив даної норми, а відтак, у питанні щодо передачі зобов`язань від ДП «Свердловантрацит» до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» слід керуватися нормами Концесійного договору та даними передавальних актів, які не містять даних про передачу концесіонеру податкового боргу.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись колегія суддів апеляційного суду.
По-перше, судом першої інстанції не в повній мірі наведено положення ч. 5 ст. 16 Закону України «Про особливості оренди чи концесії об`єктів паливно-енергетичного комплексу, що перебувають у державній власності» та ч. 5 ст. 3 Закону України «Про концесії». Другими реченнями цих норм передбачено, що умови та порядок  передачі концесіонеру прав та зобов`язань підприємства, цілісний майновий комплекс якого передається у концесію, можуть бути встановлені умовами концесійного конкурсу.
По-друге, як зазначалось раніше, передавальні акти врегульовують питання приймання-передачі від ДП «Свердловантрацит» до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» майна, а також дебіторської та кредиторської заборгованості на виконання розділу «Умови передачі та повернення Об`єкта концесії» Концесійного договору (зокрема, п.33.4, 33.8), і в таких документах не повинна бути відображено передача податкової заборгованості на виконання Концесійного договору у відповідності до п. 11.36.
Відтак, у питанні щодо передачі податкових зобов`язань від ДП «Свердловантрацит» до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» слід керуватися нормами Концесійного договору.
Як зазначалось вище, у відповідності до п. 11.36 Концесійного договору позивач зобов`язаний погасити податкову заборгованість підприємства, яка сформувалася у підприємства на дату укладання цього договору у порядку та строки, погоджені з відповідним податковим органом і відповідно до вимог чинного законодавства. 
На дату укладання Концесійного договору ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» перебувало на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у м. Свердловську, якою у квітні 2012 року прийнято рішення про об`єднання особових рахунків ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та ДП «Свердловантрацит» станом на 01.01.2012 та станом на 26.03.2012, у зв`язку з чим до особових рахунків платника податків ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» передано суми розстроченого податкового боргу ДП «Свердловантрацит», зокрема, з податку на прибуток, по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до державного бюджету (дивіденди), збір за геологорозвідувальні роботи, розстрочена заборгованість з податку на додану вартість (т.2 а.с.123-126).
Зокрема, згідно коду бюджетної класифікації 1102010 TOB «ДТЕК Свердловантрацит» позивачу були передані розстрочені суми заборгованості з податку на прибуток, термін сплати яких не настав, у розмірі 98 938 363,68 грн. та переплата у розмірі 255 610,62 грн., по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій, що вилучається до державного бюджету (дивіденди) (код бюджетної класифікації 21010100) позивачу передані розстрочені суми заборгованості, термін сплати яких не настав, у розмірі 20 844 528,60 грн.; з податків та зборів (обов`язкових платежів), які справлялися до 01.01.2011 (збір за геологорозвідувальні роботи) (код бюджетної класифікації 21081400), передані розстрочені суми заборгованості, термін сплати яких не настав, у розмірі 4 649 406,50 грн.
З матеріалів справи вбачається виникнення зазначеної податкової заборгованості на дату укладання Концесійного договору. 
Отже, погашення вказаної податкової заборгованості є обов`язком TOB «ДТЕК Свердловантрацит».
Матеріалами справи підтверджується, що в подальшому саме TOB «ДТЕК Свердловантрацит» було погашено визначену вище податкову заборгованість.
Відтак, підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0000771401, № 0000801401, № 0000821401 не існує.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000831401 (збір за геологорозвідувальні роботи).
Так, платником збору за геологорозвідувальні роботи було ДП «Свердловантрацит», у зв`язку з чим вказаним підприємством до податкового органу подавались відповідні розрахунки (т.2 а.с.244-252, т.3 а.с.193-204).
ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не було платником збору за геологорозвідувальні роботи у спірний період.
Судами встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року у справі № 2а-3487/11/1270 з ДП «Свердловантрацит» стягнуто заборгованість зі сплати збору за геологорозвідувальні роботи в розмірі 3 025 033,39 грн., сплата якої розстрочена на 120 місяців починаючи з травня 2012 року по квітень 2022 року шляхом сплати щомісячно рівними частинами по 25 208,61 грн., а в останньому місяці – 25 208,80 грн. На підставі вказаного судового рішення та укладеного відповідно до нього між сторонами графіку ДП «Свердловантрацит» здійснювало платежі у передбачені ними строки. 
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2012 року здійснено заміну сторони у справі № 2а-3487/11/1270 з ДП «Свердловантрацит» на ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит».
Сторонами визнається та підтверджується документально сума податкового зобов`язання та його погашення в строки, визначені постановою суду та укладеним графіком, а саме: платіжні доручення від 18.05.2012 № 20; від 20.06.2012 № 002; від 20.07.2012 № 2314; від 20.08.2012 № 53; від 20.09.2012 № 5280; від 19.10.2012 № 754; від 20.11.2012 № 8251; від 14.12.2012 № 9731; від 20.01.2013 № 913; від 20.02.2013 № 2719; від 20.03.2013 № 4168; від 19.04.2013 № 6130; від 20.05.2013 № 7836; від 20.06.2013 № 10431; від 19.07.2013 № 12515; від 20.08.2013 № 14888; від 20.09.2013 № 17098; від 18.10.2013 № 19672 (т.2 а.с.52-53).
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2010 року у справі № 2а-8570/10/1270 з ДП «Свердловантрацит» стягнуто заборгованість зі збору за забруднення навколишнього природного середовища у розмірі 706 237,82 грн., зі збору за геологорозвідувальні роботи у розмірі 1 628 236,63 грн., з податку прибуток в розмірі 52 945 432,00 грн., з частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету у розмірі 2 054 130,42 грн., сплата якої розстрочена на 12 місяців, починаючи з грудня 2010 року рівними частинами.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2011 року у справі № 2а-8570/10/1270 змінено порядок та строк виконання вищевказаної постанови, в частині сплати збору за геологорозвідувальні роботи в розмірі 1 221 177,46 грн. шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 10 176,48 грн. строком на 120 місяців – з 24.03.2011 по 22.02.2021, змінено порядок та строк виконання вищевказаної постанови по частині чистого прибутку (доходу) в розмірі 1 399 376,28 грн. шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 12 838,32 грн. строком - з 23 лютого 2012 року по 22 лютого 2021 року.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30 січня 2012 року здійснено заміну сторони у справі № 2а-8570/10/1270 з ДП «Свердловантрацит» на ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», у зв`язку з чим між позивачем та відповідачем укладено новий графік погашення розстроченої суми зі збору за геологорозвідувальні роботи. На підставі відповідного рішення суду та укладеного між сторонами графіку позивач здійснював платежі у строки, передбачені рішеннями суду та графіками.
Сторонами визнається та підтверджується документально сума податкового зобов`язання зі збору за геологорозвідувальні роботи та його погашення в строки, визначені постановою суду та укладеним графіком, а саме: платіжні доручення від 23.02.2012 № 3341; від 23.03.2012 № 5860; від 23.04.2012 № 8593; від 24.05.2012 № 11506; від 22.06.2012 № 13614; від 23.07.2012 № 2369; від 23.08.2012 № 3952; від 24.09.2012 № 5415; від 24.10.2012 № 6975; від 23.11.2012 № 8517; від 14.12.2012 № 9733; п/д від 24.01.2013 № 1266; від 22.02.2013 № 2824; від 22.03.2013 № 4377; від 23.04.2013 № 6490; від 23.05.2013 № 8291, від 21.06.2013 № 10563; від 23.07.2013 № 12879; від 22.08.2013 № 15175; від 23.09.2013 № 17640; від 23.10.2013 № 20168 (т.2 а.с.53).
Суд першої інстанції задовольнив в цій частині позов, керуючись тими самими мотивами, якими керувався, визнаючи протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0000771401, № 0000801401, № 0000821401.
Апеляційний суд вдається до тих самих мотивів, з яких скасовує рішення місцевого суду щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0000771401, № 0000801401, № 0000821401, і стосовно податкового повідомлення-рішення № 0000831401.
Разом з тим, слід звернути увагу на строки, за які нараховано штрафні санкції.
Пунктом 114.1 статті 114 ПК України передбачено, що застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 ПК України.
Однак, згідно розрахунку фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення від 03 грудня 2013 року № 0000831401 штраф нараховано за затримку на 403, 438, 444, 461, 474, 475, 490, 491, 496, 499, 507, 521, 525, 535, 552, 556, 565, 581, 593, 612, 626, 640, 643, 644, 655, 671, 673, 675, 677, 701, 704, 705, 732, 735, 756, 763, 767, 793, 797, 824, 826, 848, 854, 857, 885, 886, 916, 944, 948, 975, 977, 1005, 1007, 1036, 1039, 1046, 1066, 1069, 1097, 1128, 1131, 1158 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання за платежем з податків і зборів, які справлялися до 01.01.2011, але не визначені ПК України (т.2 а.с.239-243).
Тобто, вказане податкове повідомлення-рішення в частині нарахування штрафу за затримку сплати податкового боргу на 1097, 1128, 1131, 1158 календарних днів є протиправним.
Відповідно до розрахунку (т.2 а.с.240) неправомірно нарахована штрафна санкція (поза межами 1095 днів) на суму 5041,73 + 88,07 + 4953,66 + 5041,73 = 15 125,19 грн.
Саме на таку суму слід скасувати вказане податкове повідомлення-рішення № 0000831401 (збір за геологорозвідувальні роботи).

Крім того, колегія суддів вважає, що суди попередньої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність процесуальних підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача судового збору у розмірі 4335,66 грн. до Державного бюджету України. Так, частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Вказаною нормою передбачено стягнення з суб`єкта владних повноважень документально підтверджених судових витрат, які були здійснені позивачем. Норм, які б дозволяли стягувати судовий збір з відповідача до Державного бюджету України при постановленні судового рішення, процесуальне законодавство не містить. 
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.10.2018 в справі № 826/6259/16.
Відтак, абзац одинадцятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 812/10503/13-а підлягає виключенню.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив часткове порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду – частковому скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями  250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -          

                                                      ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС – задовольнити частково.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 812/10503/13-а – скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 грудня 2013 року № 0000771401, № 0000801401, № 0000821401 та № 0000831401, а в цій частині постановити нове рішення:
про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 грудня 2013 року № 0000771401, № 0000801401, № 0000821401, а також 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 грудня 2013 року № 0000831401 на суму 15 125,19 грн., а в іншій частині – відмовити.
Абзац одинадцятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 812/10503/13-а – виключити.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 812/10503/13-а – в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 грудня 2013 року № 0000791401, № 0000811401 - залишити без змін.
Повне судове рішення – 24 липня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 

                                                                                                                                                                                                                                                        Т. Г. Гаврищук