П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/677/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я,                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      30 березня 2020 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», з моменту набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як пенсійним органом правомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії, призначеної за ЗУ «Про прокуратуру», так як законодавцем не визначено механізму для здійснення такого перерахунку.
При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року, на думку апелянта, не є окремою підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.
Крім того, апелянт вважає, що положеннями п. 13 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заборонено здійснювати перерахунок пенсій, призначених за ЗУ «Про прокуратуру».
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення – зміні, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за ЗУ «Про прокуратуру».
При цьому, після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року та отримання довідки прокуратури Одеської області про складові заробітної плати, позивачем 20 грудня 2020 року подано відповідну заяву про здійснення перерахунку пенсії до пенсійного органу.
В свою чергу, за результатами розгляду заяви позивача пенсійним органом прийнято рішення № 86 від 26 грудня 2020 року про відмову у здійсненні перерахунку пенсії.
Не погоджуючись з діями пенсійного органу щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин пенсійним органом протиправно вчинено дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне. 

Так, ЗУ «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
При цьому, ч. 1 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку та за умови наявності на день звернення достатньої вислуги років.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
Частиною 4 вказаної статті встановлено, що середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.
При цьому, Конституційним Судом України 13 грудня 2019 року ухвалено рішення № 7-р(II)/2019, яким вирішено:
1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
2) положення частини двадцятої статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
3) установити такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Згідно п. 13 розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.
У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачу у здійснені перерахунку пенсії за вислугу років, яка призначена за ЗУ «Про прокуратуру».
В свою чергу, переглядаючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 та враховуючи факт збільшення посадових окладів працівників органів прокуратури постановою КМУ від 30 серпня 2017 року № 657, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії до якої додано відповідну довідку.
При цьому, пенсійним органом прийнято рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії № 86 від 26 грудня 2019 року.
Відмовляючи у задоволенні заяви позивача пенсійним органом встановлено, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 змін до ЗУ «Про прокуратуру» не вносилось, а тому відсутній правовий механізм перерахунку пенсії відповідній категорії громадян.
Між тим, колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 чітко встановлено, що ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції з дня прийняття відповідного судового рішення.
При цьому, як зазначено вище, первинною редакцією ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначених за ЗУ «Про прокуратуру».

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що нехтування пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, зазначених приписів рішення Конституційного Суду України, є протиправним невиконанням судового рішення та грубим порушенням прав позивача.
В даному випадку, позивач, як пенсіонер по ЗУ «Про прокуратуру», має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.
При цьому, аналізуючи приписи ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», колегія суддів вважає, що незалежно від дати підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, якщо перерахунок їхньої пенсії не відбувся, вони мають право на такий перерахунок після звернення до пенсійного органу.
В свою чергу, колегія суддів не приймає посилань пенсійного органу, що викладені в апеляційній скарзі, на неможливість перерахунку пенсії позивача на підставі вимог п. 13 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як вказаний висновок відсутній у відповідному рішенні пенсійного органу.
Крім того, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин положення ЗУ «Про прокуратуру» є спеціальними по відношенню до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як пенсію позивачу призначено саме за ЗУ «Про прокуратуру», яким після прийняття рішення Конституційного Суду України врегульовано порядок перерахунку пенсій відповідній категорії громадян.
Внаслідок чого, враховуючи висновки Конституційного Суду України та вимоги ЗУ «Про прокуратуру», колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.
Між тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправною дію пенсійного органу щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача.
Так, положеннями КАС України гарантовано право судового захисту кожній особі, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється суб`єктом владних повноважень.
При цьому, в контексті наведених приписів КАС України має значення не лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу особи.
Тобто рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень може вважатись таким, що порушує права і свободи особи, лише в тому разі, якщо таке рішення є юридично значимими, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи.
В даному випадку, у межах спірних правовідносин, на думку колегії суддів, права позивача порушено саме рішенням пенсійного органу про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, а тому будь-яких окремих дій, окрім прийняття оскаржуваного рішення, пенсійним органом не вчинялось. 
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В даному випадку, колегія суддів вважає наявними підстави для виходу за межі позовних вимог та скасування зазначеного рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції у відповідній частині, так як судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року, в частині висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – змінити.
Доповнити мотивувальну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року висновком щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» від 26 грудня 2019 року № 86.
Викласти 2 абзац резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у наступній редакції: 
«Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» від 26 грудня 2019 року № 86».
В решті – залишити без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
    Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.