ПОСТАНОВА
Іменем України

24 вересня 2020 року 
Київ
справа №826/10403/17
адміністративне провадження №К/9901/48225/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: , Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року (колегія суддів: Григорович П.О., Аблов Є.В., Смолій І.В. ) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року (колегія суддів: Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І., Чаку Є.В.) у справі № 826/10403/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» звернувся до суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невидачі наказу про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002р. на користування надрами, виданого ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат», згідно з пунктом 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, на підставі поданої ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» заяви №348 від 21.04.2017 про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002р. (вхідний Держгеонадра України №8069/02/12-17 від 24.04.2017);
- зобов`язати Державну службу геології та надр України видати наказ про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002 на користування надрами, виданого ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат», згідно з пунктом 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, на підставі поданої ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» заяви № 348 від 21.04.2017р. про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002р. (вхідний Держгеонадра України №8069/02/12-17 від 24.04.2017);
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невидачі (ненадання) ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрами № 2694 від 03.06.2002р., на новому бланку з відповідними змінами, які вносяться на підставі пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, згідно поданої ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» заяви № 348 від 21.04.2017р. про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002р. (вхідний Держгеонадра України №8069/02/12-17 від 24.04.2017);
- зобов`язати Державну службу геології та надр України видати (надати) ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» (його представнику) спеціальний дозвіл на користування надрами № 2694 від 03.06.2002р., на новому бланку з відповідними змінами, які вносяться на підставі пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, згідно поданої ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» заяви № 348 від 21.04.2017р. про внесення змін до спеціального дозволу №2694 від 03.06.2002р. (вхідний Держгеонадра України №8069/02/12-17 від 24.04.2017).
- скасувати припис Державної служби геології та надр України №418-14/06 від 18.08.2017.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2017 року, залишене без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня  2017 року, позов  задоволено. 
Не погоджуючись з судовими рішеннями, посилаючись на неправильне застосування матеріального права та  порушення норм процесуального права, відповідач  подав касаційну скаргу, в якій просить  судові рішення  скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні  позову.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим,  що  вирішення питання про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами  належить  до виключної компетенції  Держгеонадра.  Проте, незважаючи  на дискреційні повноваження  суб`єкта владних повноважень відповідача зобов`язано видати наказ про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002 на користування надрами, та  видати  вказаний спеціальний дозвіл  на новому бланку з відповідними змінами без дослідження  наявності на те підстав.
Ухвалою Верховного Суду від 30.05.2018  відкрито касаційне провадження.
Відзив на касаційну скаргу  не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому  задоволенню  з наступних підстав.
Судами встановлено, що  03 червня 2002 року Державною службою геології та надр України видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» спеціальний дозвіл на користування надрами №2694 на видобування титанових руд для отримання ільменітового концентрату на Межиріченському родовищі (Ісаківська та південна ділянки).
Строк дії дозволу - до 03 червня 2032 року
У 2016 році ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» було подано на державну експертизу матеріали геолого-економічної переоцінки запасів титанових руд Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища у межах спеціального дозволу №2694 від 03 червня 2002 року.
За результатами експертизи, відповідно до поданого звіту, експертних висновків і рішень колегії Державної комісії України по запасам корисних копалин (надалі - ДКЗ України), станом на 01 січня 2016 року були затверджені запаси титанових руд Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища, що підтверджується протоколом ДКЗ України №3622- ДСК від 04 серпня 2016 року.
В подальшому протокол ДКЗ України №3622-ДСК від 04 серпня 2016 року був поданий до Державної служби геології та надр України для його погодження.
Однак, Державна служба геології та надр України повернула ДКЗ України протокол №3622-ДСК для приведення його у відповідність до рішення протоколу Робочої групи Держгеонадра України №53 від 14 грудня 2016 року.
Після опрацювання отриманої додаткової інформації, ДКЗ України прийшла до висновку щодо необхідності внесення до протоколу №3622-ДСК від 04 серпня 2016 року змін і доповнень, а саме:
- з метою уникнення подвійного обліку запасів титанових руд Межирічного та Тростяницького родовищ, необхідно вилучити з підрахунку запасів титанових руд Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища запаси, що залягають у межах підрахункового блоку 26В, як такі, що затверджені у 2009 році протоколом ДКЗ №1709-ДСК і обліковані у державному балансі у межах Тростяницького родовища;
- необхідно апробувати запаси титанових руд Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища, що залишені поза межами спеціального дозволу №2694 для забезпечення можливості майбутнього включення їх до меж спеціального дозволу на користування надрами і відпрацювання;
- у зв`язку із змінами у кількості та площі запасів титанових руд Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища, рекомендувати користувачу надр привести межі спеціального дозволу на користування надрами №2694 від 03 червня 2002 року у відповідність до кількості та площ запасів титанових руд, затверджених протоколами ДКЗ.
Вказані зміни і доповнення до державної експертизи матеріалів переоцінки запасів титанових руд Ісаківської та Південної ділянки Межирічного родовища були затверджені протоколом ДКЗ України №3813 -ДСК від 31 січня 2017 року.
Листом від 21 квітня 2017 року №328/08 Державна комісія України по запасам корисних копалин при Державній службі геології та надр України повідомила позивача про те, що протокол Державної комісії України по запасах корисних копалин від 04 серпня 2016 року № 3622-ДСК був переданий до ДНВП «Геоінформ України». Протокол № 3622-ДСК із затвердженими запасами титанових руд Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища станом на 01 січня 2016 року, що мав доповнення до нього - протокол № 3813-ДСК, який схвалений протоколом від 10 березня 2017 року № 58-ДСК Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин, розглянутий Державною службою геології та надр України та відповідно до рішення Робочої групи (протокол засідання від 30 березня 2017 року № 60) визнаний схваленим.
21 квітня 2017 позивач, на основі проведеної державної експертизи матеріалів звіту «Геолого-економічна переоцінка запасів титанових руд Межирічного родовища (Ісаківська та Південна ділянки), звернувся до Держгеонадр з заявою про внесення змін до вказаного вище дозволу на користування надрами, в якій просив внести зміни до спеціального дозволу від 03 червня 2002 року №2694 в наступні графи: «Географічні координати», «Площа», «Загальний обсяг запасів…», «Відомості про затвердження (апробацію) запасів корисної копалини».
24 квітня 2017 року заява зареєстрована в Держгеонадра за вх. №8069/02/12-17.
Однак, на час звернення позивача до суду з даним позовом, позивачем не отримано ані позитивного, ані негативного рішення контролюючого органу за результатами розгляду заяви від 21 квітня 2017 року.
В той же час, у зв`язку з надходженням ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року у справі №757/43035/17-к, Держгеонадрами України винесено наказ від 07 серпня 2017 року №354 про проведення позапланової перевірки ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат».
Таким чином, у період з 09 по 18 серпня 2017 року Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат».
Перевірка проводилась відповідно до норм Кодексу України про надра та відповідно до норм Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року № 1294, та на підставі наказу від 07 серпня 2017 року №354 «Про проведення позапланової перевірки ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат»», та відповідно до направлення на проведення перевірки від 08 серпня 2017 року № 409-14/06.
За наслідками проведеної перевірки було складено відповідачем Акт № 06-06/23/2017-07/у (17) від 18 серпня 2017 року, яким встановлено порушення у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Надалі Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 18 серпня 2017 року було складено Припис № 418-14/06.
Таким чином, за наслідками проведеної відповідачем в серпні 2017 року перевірки встановлено ряд порушень, які випливають з невнесення позивачем змін до спеціального дозволу.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не розгляду заяви та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи  позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд,  виходив з того, що матеріали справи не містять вмотивованої відмови відповідача в наданні позивачу дозволу на новому бланку, а представником відповідача під час розгляду справи не надано доказів невідповідності поданих позивачем документів вимогам п.17 Порядку, тому в даному випадку має місце протиправна бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невидачі (ненадання) ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» спеціального дозволу на користування надрами № 2694 від 03 червня 2002 року, на новому бланку з відповідними змінами, які вносяться на підставі пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами. Інші позовні вимоги є похідними, а тому також підлягають задоволенню. Також суди вказали на те, що судовий захист має бути ефективним, відтак зобов`язали  відповідача внести зміни до спеціального дозволу та видати його на новому бланку.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає  наступне.
Частиною сьомою статті 16 Кодексу України про надра встановлено, що переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до п. 1 Положення про державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №391/2011, Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).
Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо.
Підпунктом 4 пункту 17 Порядку №615 визначено, що внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем документів у разі виявлення під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів відповідно до Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року N 865 (при цьому у разі, коли було виявлено і затверджено запаси корисної копалини загальнодержавного значення, внесення змін до дозволу здійснюється після отримання погодження Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної обласної, Київської та Севастопольської міської ради).
Згідно п.17 Порядку №615, для внесення змін до дозволу заявник подає заяву, в якій зазначаються номер та дата дозволу, разом з:
- інформацією (у формі довідки, яка складається надрокористувачем, засвідчується його підписом та скріплюється печаткою) про виконання особливих умов дозволу, до якого планується внести зміни, та програми робіт, виконання якої передбачено угодою про умови користування надрами;
- пояснювальною запискою, яка складається надрокористувачем, засвідчується його підписом, скріплюється печаткою та містить обґрунтування необхідності внесення змін до дозволу.
- у випадках, передбачених підпунктом 4 цього пункту, до зазначених документів заявник додає копію нового протоколу ДКЗ про затвердження кількості запасів та план підрахунку запасів відповідно до нього.
Згідно п. 18 Порядку №615 орган з питань надання дозволу надає протягом 30 календарних днів з дати надходження заяви про переоформлення дозволу (внесення змін до нього) та документів, що додаються до неї, заявникові дозвіл на новому бланку з урахуванням відповідних змін або вмотивовану відмову.
Як встановлено судами та не заперечується відповідачем  ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до Державної служби геології та надр України із заявою №348 про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03 червня 2002 року, у зв`язку з переоцінкою запасів титанових руд Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища.
Також судами встановлено, що пунктами 11-12 Додатків до заяви, позивачем подано довідку про виконання Особливих умов спеціального дозволу та довідку про виконання Програми робіт Угоди про користування надрами. Крім того, пунктом 1 Додатків до заяви, позивачем було подано відповідачу Пояснювальну записку з характеристикою Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища титанових руд, стану його геологічного вивчення, методу розробки, потужністю підприємства, обґрунтування необхідності використання надр та внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами. До заяви щодо внесення змін до спеціального дозволу на адресу Держгеонадр позивачем було направлено копії протоколів затвердження запасів Ісаківської та Південної ділянок Межирічного родовища, в тому числі Протоколи ДКЗ від 04 серпня 2016 року №3622-ДСК та від 31 січня 2017 року №3813-ДСК.
Окрім обов`язкових документів, що необхідні для внесення змін до дозволу, позивачем також додатково було надано ряд документів, серед яких каталог географічних координат, оглядову карту, ситуаційний план, план підрахунку запасів.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що з урахуванням подання ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» до Державної служби геології та надр України заяви з необхідним пакетом документів, відповідач  був зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати надходження заяви позивача надати йому  внести зміни до  спеціального дозволу, шляхом видачі його на новому бланку або відмовити в задоволенні заяви.
Всупереч вказаному Держгеонадра, що не заперечується,  не виніс жодного рішення. 
Відтак, колегія суддів вказує, що відповідачем допущено  протиправну бездіяльність щодо нерозгляду заяви та доданих документів  щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами, а не щодо невидачі наказу про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002  на користування надрами, виданого ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат"
Також колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позовні вимоги про зобов`язання Держгеонадра видати наказ про внесення змін до спеціального дозволу, зобов`язання Держгеонадра видати спеціальний дозвіл на користування надрами є похідними вимогами від попередньої, а тому також підлягають задоволенню та зазначає наступне.
Пунктом 25 Порядку № 615 визначено, що про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.
Підстави для прийняття рішення про відмову в наданні, продовженні строку дії, переоформленні дозволу або внесення змін до нього встановлені пунктом 19 Порядку № 615, якими є: подання заявником документів не в повному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних даних; невідповідність документів, поданих заявником, вимогам законодавства.
З аналізу вказаних  норм суд зазначає, що до повноважень спеціально уповноваженого  органу, тобто Держгеонадра, належить розгляд поданої заяви про внесення змін до спеціального дозволу  в контексті пункту 19 Порядку № 615, зокрема перевірки достовірності зазначених даних, відповідності  документів, поданих заявником, вимогам законодавства.
Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Проте, внесення змін  спеціального дозволу на користування надрами є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого спеціального дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.
Однак ефективний спосіб захисту, на який посилаються та застосували  суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов повністю та зобов`язуючи відповідача  внести зміни до спеціального дозволу та видати його на новому  бланку можливий був би при наявності  наказу Держгеонадра  про таку відмову та наданні   оцінки його правомірності. Водночас в даному випадку відповідачем взагалі не прийнято жодного рішення, а ні про внесення змін, а ні про відмову, а тому належним способом захисту є зобов`язання Держгеонадра  належним чином розглянути заяву ТОВ  «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» від 21.04.2017.
Щодо скасування припису Державної служби геології та надр України №418-14/06 від 18 серпня 2017 року, колегія суддів  зазначає наступне.
18 серпня 2017 року відповідачем на підставі акта перевірки №06-06/23/2017-07/у (17) складено Припис №418-14/06, яким позивача зобов`язано у строк до 18 вересня 2017 року усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, які вказано в даному приписі та подати в письмовій формі до Держгеонадр матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно описової частини припису, позивача зобов`язано усунути наступні шість порушень, а саме: 
1) у зв`язку із виявленням під час користування надрами даних про нові властивості, якість та кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів відповідно до Протоколів ДКЗ від 04 серпня 2016 року № 3622-ДСК, від 31 січня 2017 року №3813-ДСК, не внесено зміни до спеціального дозволу на користування надрами № 2694 від 03 червня 2002 року та не внесено зміни до пункту 2 особливих умов спеціального дозволу; 
2) проект розробки Ісаківської ділянки Межиріченського родовища, включаючи коригування (коригування робочого проекту «Кар`єр № 10 на Ісаківській ділянці Межиріченського родовища ільменіту»), яке розроблено у 2016 році ТзОВ «Інститут ГІРХІМПРОМ» у зв`язку із змінами річної продуктивності видобутку рудних пісків з 1200 тис. м3 до 2400 тис. м3, не погоджений установленому порядку, а саме: відсуне погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр; 
3) проект розробки Ісаківської ділянки Межиріченського родовища включаючи корегування (корегування робочого проекту «Кар`єр № 10 на Ісаківській ділянці Межиріченського родовища ільменіту»), яке розроблено 2016 році ТзОВ «Інститут ГІРХІМПРОМ» не відповідає фактичним показникам гірничо-геологічних умов, у зв`язку з повною переоцінкою запасів титанових руд Межирічного родовища (Ісаківська та Південна ділянка) відповідно до Протоколів ДКЗ від 04 серпня 2016 року № 3622-ДСК та від 31 січня 2017 року № 3813-ДСК; 
4) проект розробки «Кар`єр на Межирічному родовищі ільменіту (Південна ділянка)», який розроблений у 2012 році Проектно-конструкторським відділом Іршанського ГЗК не відповідає фактичним показникам гірничо-геологічних умов, у зв`язку з повною переоцінкою запасів титанових руд Межирічного родовища (Ісаківська та Південна ділянка) відповідно до Протоколів ДКЗ від 04 серпня 2016 року № 3622-ДСК та від 31 січня 2017 року № 3813-ДСК; 
5) не переоформлено Акт про надання гірничого відводу у зв`язку із зміною меж та контурів запасів відповідно до Протоколів ДКЗ від 04 серпня 2016 року № 3622-ДСК від 31 січня 2017 року № 3813-ДСК; 6) Проекти розробки родовищ корисних копалин (Проект розробки Ісаківської ділянки Межиріченського родовища, у т.ч. Корегування робочого проекту «Кар`єр 10 на Ісаківській ділянці Межиріченського родовища ільменіту» та Проект розробки «Кар`єр на Межирічному родовищі ільменіту (Південна ділянка)») не погоджені в установленому порядку, у зв`язку із розробкою невід`ємної частини проектної документації «Проект на проведення експлуатаційної розвідки Межирічного родовища Ісаківська та Південна ділянки (розроблено 10 серпня 2017 року)», а саме відсутні погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.
Враховуючи, що встановлення  вказаних порушень не усуває протиправну бездіяльність Держгеонадра щодо неналежного розгляду заяви позивача про внесення змін до  спеціального дозволу, а позивачем було вжито всіх можливих заходів щодо дотримання відповідних вимог законодавства, то такий припис є протиправним та має бути скасований.
Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, колегія суддів приходить до висновку, що відшкодуванню  за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає половина, понесених судових витрат, тобто 4000 грн.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року  скасувати.
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нерозгляду заяви ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат", поданої 21.04.2017  про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002 на користування надрами, виданого ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат", згідно з пунктом 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615. 
Зобов`язати Державну службу геології та надр України розглянути заяву ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат", подану 21.04.2017  про внесення змін до спеціального дозволу № 2694 від 03.06.2002 на користування надрами, виданого ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат", у порядку, встановленому Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615.
Визнати протиправним та скасувати припис Державної служби геології та надр України №418-14/06 від 18.08.2017.
Стягнути судові витрати в сумі 4000 (чотири тисячі) грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» (код ЄДРПОУ 30597936, адреса: 12110, Житомирська обл., Хорошівський район, селище міського типу Іршанськ, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 1-А) шляхом їх безспірного списання з рахунків Державної служби геології та надр України (код ЄДРПОУ 37536031, адреса: 03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЕЖЕНА ПОТЬЄ, будинок 16) за рахунок бюджетних асигнувань.
В решті в задоволенні позову відмовити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                         А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   Л.Л. Мороз

                                                                                                                      А.І. Рибачук