ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1882/19  Номер провадження 22-ц/814/548/20	Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судому заданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2019 року  ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1  про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Просила розірвати шлюб, взятий з відповідачем 22 червня 2012 року. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2019 року позов  ОСОБА_2 задоволено.
Шлюб, взятий  ОСОБА_1 та  ОСОБА_5 , зареєстрований 22 червня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 345 - розірвано.
Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище  ОСОБА_2 - ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Зазначив, що шлюбно-сімейні відносини між ними частково відновилися, з позовом про розірвання шлюбу його дружина звернулася у зв`язку з вирішенням майнових питань. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження доводів наведених в позові, в тому числі, що вони мають різні характери, по різному вирішують сімейно-побутові проблеми, не ведуть спільне господарство. Крім того, він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що сімейні відносини між ними припинено з жовтня 2018 року та відновлювати їх вона не бажає. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, та частково змінити мотивувальну частину рішення суду, а саме щодо дати фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин – у жовтні 2018 року.
Щодо явки сторін в апеляційний суд 
Шамрай О.М. будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надіславши заяву, в якій він просив розглядати справу без його участі.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2012 року між  ОСОБА_1 та  ОСОБА_5 укладено шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 345. 
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 червня 2019 року зупинено провадження по справі у зв`язку із наданням сторонам строку для примирення. 12 вересня 2019 року поновлено провадження у справі.
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до  статті 110 СК України.
За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З матеріалів справи, в тому числі відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що  ОСОБА_2 не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, при цьому примушування до їх збереження є порушенням права позивача на свободу та особисту недоторканість.
Аналізуючи матеріали справи колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо. На примирення не погодилися.
Зазначене вище спростовує доводи апеляційної скарги щодо відновлення шлюбно-сімейних відносин, та недоведеності наявності підстав для розірвання шлюбу.
Щодо інших доводів апеляційної скарги 
Посилання ОСОБА_1 на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи.
Так, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав повідомлення про виклик в судове засідання призначене на 23 грудня 2019 року – 15 листопада 2019 року (а.с. 132), тобто був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до норм чинного законодавства.
Жодних доказів, що дане повідомлення про виклик отримано не ним та він не знав про розгляд справи суду не надано.
Щодо вимог зазначених у відзиві на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, при цьому посилається на те, що судом допущено описку та не вірно зазначено дату припинення їх шлюбних відносин, як жовтень 2019 року, тоді як вони були припинені з жовтня 2018 року.
Проте колегія суддів звертає увагу, що порядок виправлення описки передбачений статтею 269 ЦПК України. Так, відповідно до наявних в ній положень, описку виправляє той суд, що її допустив.
Тобто суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості виправити описку допущену в рішенні суду першої інстанції.
При цьому, колегія суддів також звертає увагу, що відповідач рішення суду не оскаржує, а тому, в силу положень частини першої статті 367 ЦК України, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки рішення суду в цій частині.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Як вбачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцять статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги позивача, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги. 

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 24 червня 2020 року

Головуючий                         В.П. Пікуль 

Судді                         Т.В. Одринська

                                                                       О.О. Панченко